Справа № 317/2894/23
№/п 2-др/317/1/2024
«08» лютого 2024 року м. Запоріжжя
Запорізького районного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазов Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Демко К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Великанова Микити Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини,
04.01.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвоката Великанов М.О. направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 09.08.2023 ухвалено рішення яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.04.2016 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 53. Однак судом при ухваленні вказаного рішення не було вирішено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. У зв`язку з чим просили ухвалити додаткове рішення яким вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.01.2024 вирішено слухати справу з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 09.08.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.04.2016 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 53.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_5 »
Разом з тим при звернення до суду з позовом ОСОБА_1 ставила питання про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, однак в частині позовної вимоги про стягнення аліментів позов не вирішено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення у цій справі в частині та вирішити питання про стягнення аліментів.
Судом встановлено, що 01.04.2016 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 01.04.2016 .
Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 20.07.2017).
Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи, що відповідач не надав доказів того, що дитини мешкає разом з ним та перебуває на його утриманні, суд погоджується з доводами позову щодо перебування доньки на утриманні позивачки, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовним в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява адвоката Великанова М.О. про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 15, 133, 137, 141, 142, 246, 258, 260-261, 270 ЦПК України, суд -
Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.06.2023, і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн.60 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Р.В. Мінгазов