Провадження № 2/537/1455/2024
Справа № 537/4599/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря судового засідання Бобровської К.Д., представника позивача - Вакуленко Л.І., третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Онуфріївської селищної ради, як органу опіки та піклування до фізичної особи ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав,
Представник позивача Онуфріївської селищної ради, як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку? починаючи з дня звернення до суду з позовом до його повноліття.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.10.2024 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 .
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_5 , продовжено по цивільні справістрок підготовчого судового провадження на тридцять днів та підготовче судове засідання відкладено.
04.12.2024 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивача Онуфріївської селищної ради-Вакуленко Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_8 аліментів підтримала, позов просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітнього сина підтримав в повному обсязі, просив позов задовлольнити.
Представник третьої особи Кіровоградського обласного територіального центру комплектуванняв судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність представника позивача та відповідача.
Суд, заслухавши представника позивача та третю особу, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Як достовірно встановлено у судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 березня 2009 року Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року, який рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17 вересня 2009 року року було розірвано.
З вищезазначеного рішення вбачається, що прізвище ОСОБА_5 було змінено на « ОСОБА_7 ». Місцепроживання ОСОБА_3 визанчено з батьком ОСОБА_1 .
Згідно актового запису №12 від 14.02.2015, складеного Онуфріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, вбачається, що відповідач змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_9 ».
ОСОБА_3 , на даний час проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 28.06.2024 за №2429.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ст. 150 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання нею повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя.
Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.
Зокрема пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.10.2017 заява N 2091/13, Суд наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно правового змісту положень ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
В судовому засіданні встановлено, що непонолітній ОСОБА_3 10.07.2024 подав заяву на ім`я голови Онуфріївської селищної ради відповідно до якої, просив надати йому допомогу у вирішення питання щодо позбавлення батььківських прав його матері ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що остання близько 12 років не проживає з ним, не цікавиться його життям та не надає будь-якої матеріальної допомоги.
Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Онуфріївської селищної ради» від 05.07.2024 вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку КНП «УПМСД Онуфріївської селищної ради» з 2009 року, був профілактично оглянутий, отримав щеплення згідно віку, звертався з приводу захворювань. На огляд з`являвся з батьком ОСОБА_1 . Мати в догляді за дитиною участі не приймала.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 від 08.07.2024, яка видана за підписом директора Павлиського ліцею ім. В.О. Сухомлинського ОСОБА_10 та класного керівника ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_12 навчався в Павлиському ліцеї імені В.О. Сухомлинського з першого класу. Має добрий розумовий розвиток, на уроках зосереджений та уважний. До школи завжди приходив із виконаними домашніми завданнями. Працював не в повну міру власних сил, програмовий матеріал засвоїв на достатньому та середньому рівнях. Проявляв інтерес лише до окремих предметів. Швидкість сприйняття учбового матеріалу середній. ОСОБА_13 розвинена пам`ять, увага, уява. Інтерес до навчання хлопчик має несталий. На уроках часто пасивний, неуважний, часто відволікається, проте дуже дисциплінований. Не порушує норм та правил поведінки. ОСОБА_14 має позитивне ставлення до трудової діяльності: завжди відповідально ставиться до виконання начально-трудових завдань. Бере активну участь у житті класу. Загальне ставлення учня до школи, навчання, трудової діяльності позитивне. ОСОБА_14 спокійний, урівноважений. У класі має багато друзів. Ніколи не вступає в конфлікти з вчителями та однокласниками. Вихованням дитини займається батько. Мати з сім?єю не проживає. За п?ять років остання не брала ніякої участі у житті сина: на контакт з класним керівником не виходила, не відвідувала батьківські збори та шкільні заходи.
З пояснювальної записки ОСОБА_15 від 11.07.2024 вбачається, що вона є класним керівником ОСОБА_16 , який навчається в 10-А класу Павлиського ліцею ім. В.О. Сухомлинського, яка вказала, що протягом п`яти років навчанням та вихованням дитини займається батько, який купує всі необхідні речі, фінансує екскурсії тощо. З 2019 року по 2024 рік мати ні разу не з`явилась до школи, не відвідала батьківські збори, не була присутня на класних чи шкільних заходах. Класний керівник зазначила, що за час навчання ОСОБА_3 мати на телефонний зв`язок з нею не виходила. У приватних розмовах ОСОБА_14 називав мамою свою бабусю, а саме матір батька.
Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_17 від 11.07.2024 вбачається, що остання є сусідкою ОСОБА_1 , яка зазначила, що коли мати покинула ОСОБА_14 , то дитина завжди знаходилась з батьком. При спілкуванні з ОСОБА_14 , останній не згадував, що йому телефонувала матір. ОСОБА_17 вказала, що матір разом з дитиною, також не бачила. Остання ні разу не з`являлась за місцем проживання ОСОБА_14 , не відвідувала сина та не спілкується з ним.
Згідно пояснювальної записки ОСОБА_18 від 11.07.2024 вбачається, що остання товаришує з сім`єю ОСОБА_19 й часто буває в них в гостях. Вказала, що протягом восьми років не бачила мати ОСОБА_14 жодного разу. Знає, що вона залишила сина коли йому було три року. ОСОБА_14 ніколи не говорив, що мати телефонує йому й цікавиться його життям. Також, ОСОБА_18 зазначила, що нещодавно ОСОБА_14 їздив на екскурсію до ОСОБА_20 , яку оплатив його батько.
З пояснювальної записки ОСОБА_21 від 11.07.2024 вбачається, що остання товаришує з сім`єю ОСОБА_19 протягом тривалого часу й вказала, що ОСОБА_14 завжди був разом збатьком, матір вона ніколи не бачила. На заптання чи телфонувала ОСОБА_14 його мати, він відповідав, що не телефонувала й ніколи не приходила.
Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.12.2019, складеного головним спеціалістом ССД ОСОБА_22 , головним спеціалістом ССД ОСОБА_23 та головним спеціалістом РЦСССДМ Кириленко В.А., вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адерсою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 . Останній створив належні умови для проживання сина. Стосунки в родині доброзичливі, присутня взаємоповага. При спілкування з ОСОБА_14 відчувається образа на матір.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.03.2022, складеного головним спеціалістом ССД ОСОБА_24 , головним спеціалістом ССД Філатовою Ю.О. та проф. фахівчем соц. роб. ОСОБА_25 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адерсою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 . Останній створив належні умови для проживання сина. Стосунки в робині доброзичливі, присутня взаємоповага. Матір ОСОБА_14 проживає окремо від сім`ї, з сином не спілкується. При спілкування з ОСОБА_14 було встановлно, що розмова про матір є болючою для нього темою.
Згідно із актом обстеження умов проживання від 20.06.2024, складеного головним спеціалістом ССД ОСОБА_22 , головним спеціалістом ССД Євтушенко В.Ю. та та проф. фахівчем соц. роб. ОСОБА_26 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адерсою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 . Останній створив належні умови для проживання сина. Стосунки в родині доброзичливі, присутня взаємоповага. ОСОБА_14 виявив бажання позбавити свою матрі батьківських прав, має на неї образу.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 29.06.2024 №190 вбачається, що орган опіки та піклування селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з вищезазначеного висновку, на обліку служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області перебуває неповноліний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такий, що проживає у сім?ї, яка опинилася в складних життевих обставинах по причині ухилення матері від належного виконання своїх батьківських обов?язків.Мати неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 . Рішенням Онуфріївського районного суду від 19 вересня 2013 року (справа №399/471/13-ц, провадження № 2/399/256/13) шлюб між подружжям розірвано та визначено місце проживання ОСОБА_3 із батьком - ОСОБА_1 , прізвище ОСОБА_5 змінила на « ОСОБА_7 ». Із дитиною мати не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям, здоров?ям та інтересами дитини не цікавиться. Батько неповнолітнього проживає разом із неповнолітнім сином. При спілкуванні із ОСОБА_3 службою у справах дітей селищної ради було встановлено, що юнак категорично настоює на позбавленні його матері батьківських прав, тому звернувся до служби у справах дітей Онуфріївської селищної ради про допомогу у вирішення даного питання.Свідоме невиконання батьківських обов?язків ОСОБА_4 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Онуфріївської селищної ради 24.06.2024 року протокол № 8. За результатами розгляду поданих документів: довідки із селищної ради від 10.07.2024 №512; характеристик із НВК «Павлиська школа I-IIІ ступенів-ліцей імені В.О. Сухомлинського» від 37.08.2019, від 08.07.2024р; довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Онуфріївської селищної ради» від 05.07.2024; довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 28.06.2024 №2429; пояснювальної записки класного керівника від 11.07.2024; пояснювальних записок від сусідів, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 .
Також у судовому засіданні була заслухана думка неповнолітнього ОСОБА_3 , який проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 . Вказав, що звернувся до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області із заявою відповідно до якої просив позбавити свою матір батьківських прав, оскільки він її не пам`ятає, за своє життя жодного разу його не бачив. Пояснив, що остання не спілкувалась з ним, не допомогала та не телефонувала йому.
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як достовірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 ухиляється та фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , оскільки фактично протягом всього життя останнього не займається його вихованням, матеріально не забезпечує, не проявляє до нього материнської уваги та турботи, то суд дійшов висновку, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Разом з тим суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до сина.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Як встановлено судом неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 . Відповідач, в порядку ст. 188 СК України, від обов`язку утримувати сина ОСОБА_3 не звільнена, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 СК України між сторонами не укладено.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивачем суду не надано належних доказів на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) та не надано доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу саме в такому розмірі.
З рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.04.2020 року (справа № 537/517/20) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання якої визначено з матір`ю.
Враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, стан здоров`я відповідача, яка є працездатним (протилежного суду не надано), зважаючи на встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, факт перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, а тому з урахуванням встановлених обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача на користь ОСОБА_8 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 29.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 3, 4, 5, 10, 12, 258, 259, 263 - 268, 280-283 ЦПК України, ст. 19, 164-166, 180, 181, 182,183,184 СК України, суд
Позовну заяву Онуфріївської селищної ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 29.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 27.12.2024.
Суддя І.І.Дядечко