Житомирський апеляційний суд
Справа №293/482/20 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є.Б.
Категорія 19 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

30 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Трояновської Г.С., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 293/482/20 за позовом ОСОБА_2 до Оліївської сільської Ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 , третя особа- приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Доброльожа Віктор Віталійович, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів оренди і дарування,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, припинення право власності, скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним договору оренди землі, припинення право оренди на земельну ділянку, скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним договір дарування, припинення права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2020 року вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:004:0089, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 1 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:004:0089, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Прийнято відмову ОСОБА_2 від позову в частині вимог про визнання недійсним договору оренди землі, припинення права оренди і скасування державної реєстрації права оренди.

Скасовано рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 1 липня 2021 року в цій частині вимог та закрито провадження у справі.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 1 липня 2021 року в частині вимог про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та договору дарування,- скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову з інших підстав.

Додаткове рішення Черняхівського районного суду від 23 липня 2021 року залишено без змін.

29 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути із ОСОБА_2 на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000 грн., а також скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2020 року.

Разом із заявою надано додаток №1 до договору № 13 про надання правової допомоги, укладеного 23 березня 2023 року між адвокатом Горловим Є.С. та ОСОБА_1, а також рахунок та детальний опис робіт (наданих послуг) до договору № 13.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про ухвалення додаткової постанови не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення був долучений додаток №1 до договору № 13 про надання правової допомоги, укладеного 23 березня 2023 року між адвокатом Горловим Є.С. та ОСОБА_1, а також рахунок та детальний опис робіт (наданих послуг) до договору № 13, який містить інформацію про те, що вартість наданих адвокатом послуг становить 27000 грн.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України до заяви не було додано доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи.

Таким чином, з урахуванням положень вищевказаної норми, колегія суддів не бере до уваги докази, додані ОСОБА_1 до клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та приходить до висновку, про те що заявницею не доведено допустимими, в розумінні ст. 78 ЦПК України, доказами обставини понесення витрат на правничу допомогу.

За таких обставин слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині скасування заходів забезпечення позову також не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Системний аналіз надає підстави для висновку, що забезпечення заходів позову та їх скасування не є позовними вимогами, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, а отже питання скасування заходів забезпечення позову не підлягає вирішенню в порядку ухвалення додаткового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України.

Скасування заходів забезпечення позову відноситься до процедурних питань, які мають власний порядок розгляду, зокрема підстави та порядок скасування заходів забезпечення позову передбачені ст. 158 ЦПК України.

Дана справа була переглянута в апеляційному порядку за наявними в ній доказами та перевірено законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за результатами розгляду якої винесена постанова. Таким чином, підстави для ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України відсутні.

Будь-які інші підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені ст. 270 ЦПК України, в заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не зазначені.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, на те що відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, за наслідками апеляційного перегляду, постановою Житомирського апеляційного суду від 29 березня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позову в частині вимог про визнання недійсним договору оренди землі, припинення права оренди і скасування державної реєстрації права оренди. Скасовано рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року в цій частині та закрито провадження у справі. Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2021 року в частині вимог визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору дарування скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення - про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, про те що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 268, 270, 367, 368, 381 ЦПК України, суд

ух в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 293/482/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді :

Повний текст ухвали складений 7 лютого 2024 року