У Х В А Л А

30 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів згідно з виконавчим написом №32060 від 04.10.2021 року, треті особі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна

встановив:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів згідно з виконавчим написом №32060 від 04.10.2021 року, треті особі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024 року матеріали позовної заяви були передані в провадження судді Борис О.Н.

Вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку. передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом. За змістом ст.185 ЦПК України у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обов`язковості судових рішень є обов`язковою для позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України наслідки, пов`язані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

У зв`язку із зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у цивільній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Так, в позовній заяві позивач зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. було вчинено виконавчий напис №32060 від 04.10.2021 року про стягнення з позивача на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі ПАТ «ПУМБ») суми у розмірі 40019,16 грн, на підставі кого приватний виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було відкрито виконавче провадження №67323851 від 25.11.2021 року та винесено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи в рамках вказаного виконавчого провадження. На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року у цивільній справі № 212/7686/24 вказаний виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню. Однак, з заробітної плати позивача КП «Міський Тролейбус» проводило відрахування у розмірі 20% заробітної плати в раках вищевказаного виконавчого провадження №67323851 від 25.11.2021 року.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначених у частинах другій та третій ст. 83 ЦПК України.

Так, позивач додає до позову клопотання, в якому, з метою досудової підготовки, порушує питання про витребування доказів у справі на підтвердження викладених у позові доводів, зокрема просить суд витребувати у судовому порядку у якості письмового доказу по цивільній справі з Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. засвідчену у встановленому Законом порядку копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису №32060 від 04.10.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» суми 40019 грн. 16 коп., а також з приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В засвідчену у встановленому Законом порядку копію виконавчого напису №32060 від 04.10.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» суми 40019 грн. 16 коп.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним клопотанням, позивач не додав до позову доказів на підтвердження неможливості самостійного отримання вищевказаних доказів, зокрема відмову в наданні таких доказів, а також звернення до приватного нотаріуса щодо отримання копії нотаріальної справи з відмовою в її наданні.

Водночас, у позові позивачем зазначено, що питання витребування таких доказів порушувалося позивачем також при зверненні до суду в рамках розгляду цивільної справи №212/7686/24 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Також, підставою для стягнення з відповідача набутих за виконавчим написом грошових коштів позивачем зазначено статтю 1212 ЦК України, якою врегульовано загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Однак, на підтвердження обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не додано належне підтвердження приватного виконавця щодо проведення виконавчих дій, а саме здійснення відрахувань та надходження коштів у розмірі 27314,28 грн саме на виконання постанови приватного нотаріуса від 25.11.2021 року в рамках ВП 367323851, а також те, що вказані кошти дійсно були набуті відповідачем.

Окрім того, в пункту 3 прохальної частини позовної заяви міститься вимоги про стягнення з приватного виконавця Виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. на користь ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій та винагороди приватному виконавцю Вольф Т.Л., що не узгоджується зі змістом позову.

Також позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не вказала відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи.

Суд звертає увагу, що недотримання вищевказаних вимог є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, позовна заява не містить підтверджень викладених фактичних обставин справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, а також позов подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Таким чином, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі позивачу необхідно надати до суду виправлену позовну заяву та належні, достатні та допустимі докази, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України, на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів згідно з виконавчим написом №32060 від 04.10.2021 року, треті особі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, повідомивши, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів згідно з виконавчим написом №32060 від 04.10.2021 року, треті особі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 30 грудня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис