Справа № 595/182/24
Провадження № 2/595/133/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Шпуняр О.В.,

представника позивача, адвоката Дзьоби О.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, присуджених рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2018 року, згідно якого стягнуто із ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дітей, визначивши його у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, і до повноліття дітей. Позивач зазначає, що аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дітей, недостатні для матеріального утримання дітей, тим більше, враховуючи навчання сина ОСОБА_5 в «Бучацькому фаховому коледжі ЗВО «ПДУ», витрати на проїзд, харчування ставлять її у скрутне матеріальне становище. Син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Також, син ОСОБА_6 хворіє, він знаходиться на обліку в окуліста з діагнозом: змішаний астигматизм обох очей, слабкість акомодації обох очей, у зв`язку із чим потребує частого і довготривалого лікування, на яке необхідні кошти, витрати на дорогу в лікувальні заклади, консультації, лікування. Відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в їх утриманні та вихованні. Крім цього, ОСОБА_1 постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. Вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання наших дітей. Неодноразові прохання стосовно допомоги у матеріальному забезпечені є без результативними, тому змушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 26 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача, адвокат Дзьоба О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просив суд відмовити в задоволенні даного позову, позовні вимоги не визнав. Зазначив, що він є працевлаштованим на посаду різноробочого в ТзОВ «Бучачагрохлібпром», однак у даний час товариство припинило свою роботу і він з жовтня 2023 року не працює та не отримує заробітну плату. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дітей у нього погіршився матеріальний стан, оскільки зараз він не отримує заробітну плату, також погіршився стан здоров`я, так як він ніс службу у Збройних силах України, та під час служби отримав поранення. Аліменти, присуджені судом, він сплачує справно, заборгованості не має, з дітьми постійно спілкується, так як вони проживають поряд в одному селі, окрім аліментів також допомагає дітям коштами, коли вони просять.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2014 року розірвано.

У шлюбі в сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 20 вересня 2022 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 26 жовтня 2023 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до витягу № 07 від 10 січня 2024 року, виданого Пишківським старостинським округом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

На підставі виконавчого листа № 595/343/18, виданого 21 травня 2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області, стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дітей.

При вирішенні питання про зміну розміру та способу стягнення аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільні сини колишнього подружжя проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 січня 2024 року, наданого державним виконавцем Бучацького відділу ДВС у Чортківському районі Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), стягнення аліментів за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року нараховано 33996 грн, отримано 33999 грн, заборгованості за ОСОБА_1 не числиться.

Як слідує з довідки № 8 від 10 січня 2024 року, виданої відокремленим структурним підрозділом «Бучацьким фаховим коледжем «Подільського державного університету», ОСОБА_3 , 2008 року народження, є студентом 1 курсу денної форми, спеціальність «Будівництво та цивільна інженерія», термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.

Відповідно до довідки № 2 від 10 січня 2024 року, виданої Пишківською загальноосвітньою школою 1-2 ступені Трибухівської сільської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 6 класі Пишківскої ЗОШ 1-2 ступенів.

Згідно довідки дитячої консультації КНП «Бучацької міської лікарні» Бучацької міської ради від 08 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на «Д» обліку в окуліста з діагнозом змішаний астигматизм обох очей. Слабкість акомодації обох очей і потребує частого і довготривалого лікування.

Положення ст. 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У частині 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

За обставинами даної справи з відповідача рішенням суду стягнені аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. Пред`явивши вимогу про зміну способу стягнення аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на частку від доходу платника аліментів та визначивши її розмір у 1/2 частину, позивачка фактично заявляє вимоги про збільшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на частку від доходу платника, позивачці належало доводити, передусім, наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти -одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачка обмежилася наданням суду копій свідоцтв про народження дітей, копії виконавчого листа, розрахунком зі сплати аліментів, витягом про реєстрацію осіб у житловому будинку, довідками про навчання дітей та медичною довідкою.

Будь-яких доказів зміни матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи, як платника аліментів, так і одержувача аліментів, матеріальних потреб дітей позивачкою надано не було, хоча це є її процесуальним обов`язком.

Обґрунтовуючи вимоги про зміну способу стягнення аліментів з суми, визначеної рішенням суду у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на 1/2 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, позивачка зазначала, що відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги, ніяким чином не бере участь в їх утриманні, приховує розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у їх забезпечені і позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення з відповідача аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 1/2 частку його заробітку (доходу).

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 18 квітня 2018 року (справа № 595/343/18) виконується примусово, через органи державної виконавчої служби. Разом з цим, відповідач сплачує аліменти, заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 грудня 2023 року відсутня.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є працездатним,інших утриманців не має, позов заперечує. В судовому засіданні пояснив, що у нього з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів погіршився стан здоров`я, однак підтверджуючих даних суду не надав.

В свою чергу, матеріали справи не містять письмових доказів, що витрати на забезпечення необхідного рівня життєдіяльності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перевищують розмір аліментів, які позивач отримує на їх утримання.

Крім того, обов`язок по утриманню дітей є обов`язком обох батьків, і не може бути покладений лише на батька.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів в частці від такого доходу позивачкою не надано, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, а позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що він має бути компенсований за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 82, 141, 258-268, 273, 274, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статями 7, 141, 150, 180 - 183, 190, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2024 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Л. І. Созанська