Провадження №2/748/755/24
Єдиний унікальний № 748/2843/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Орішко К.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок перебування в полоні,

У С Т А Н О В И В:

21 червня 2024 року адвокат Веремій Т.М. звернулася до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з Держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25 000 000,00 грн, що еквівалентно 569 085,58 євро станом на 03.06.2024 року.

В обґрунтування позову зазначає, що перебувала на військовій службі, виконувала завдання бойового медика, що підтверджується військовим квитком від 26.08.2014. З 07.09.2014 по 02.10.2014 перебувала в полоні у контрольованих Російською Федерацією збройних формувань на окупованій території Луганської області України внаслідок агресії Російської Федерації проти України. Під час перебування у полоні позивач була піддана тортурам, знущанням та катуванням, внаслідок чого отримала перелом правої лобної кістки, що призвело до нестерпного фізичного болю, душевного страждання та погіршення морального стану, що і по сьогоднішній день її непокоїть. На основі травм пов`язаних з захистом Батьківщини, ОСОБА_1 отримала II групу інвалідності довічно відповідно до довідки акту медико-соціальної експертної комісії серія АВ № 0968484 від 31.05.2018. Внаслідок стрімкого погіршення здоров`я ОСОБА_1 потребує соціальної послуги догляду вдома. Також у ОСОБА_1 наявний прогресуючий постійний некроз мозку, до якого призвело безпосередньо знаходження в полоні в 2014 році. У зв`язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25 000 000,00 грн, що еквівалентно 569 085,58 євро станом на 03.06.2024 року.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.06.2024 відкрито провадження по справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.

Представник позивача - адвокат Веремій Т.М. в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Позивач наполягала на розгляді справи без участі її представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав; про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з РФ, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства Російська Федерація в Україні з огляду на припинення його роботи на території України. Верховний Суд установив підстави для висновку про те, що, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства Російської Федерації в Україні запитів щодо згоди Російської Федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Починаючи з 2014 року загальновідомим є той факт, що РФ чинить збройну агресію проти України. З 24 лютого 2022 року триває ще одна фаза повномасштабного вторгнення збройних сил РФ на суверенну територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

Судом встановлено, що згідно Указу Президента України від 21.07.2014 №607 ОСОБА_1 була призвана на військову службу у Збройні Сили України, проходила службу на посадах санітарного інструктора, водія, бойового медика зенітно-артилерійського відділення, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 від 26.08.2014 (а.с.20-22).

Під час виконання обов"язків військової служби на бойовій позиції біля селища Металіст Луганської області 23.07.2017 одержала вибухову травму: ЗЧМТ, струс головного мозку, вогнепальне осколкове поранення м"яких тканин лівого стегна, знаходилася на стаціонарному лікуванні у неврологічному віддідлені КУ Старобельського РТМО з 23.07.2014 по 01.08.2014, що підтверджуються довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №246 від 17.08.2015, актом судово-медичного обстеження № 267 від 04.08.2014 ( а.с.17,30-32).

За даними Об"єднаного центру з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройнорї агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, ОСОБА_1 з 07.09.2014 значиться як така, що утримувалась у заручниках незаконними збройними формуваннями в районі проведення антитерористичної операції, була звільнена 02.10.2014, та була внесена до списку осіб, що були позбавлені свободи внаслідок збройної агресії проти України, про що свідчать листи Служби Безпеки України №33/8-Б-1070/138 від 06.11.2019 та №33/8-А/1-234/138 від 17.05.2021 ( а.с.18,19).

У свідоцтві про хворобу №723 від 23.08.2016 за підписом Голови ВЛК Отрошко А.П., виданого після огляду ОСОБА_1 , зазначається, що під час бойових дій на території Луганської області ОСОБА_1 потрапила в полон до незаконних військових формуваль (де перебувала з 07.09.2014 по 02.10.2014), була піддана тортурам, внаслідок чого отримала перелом правої лобної кістки. Перебувала на обстеженні та лікуванні у Старобільській ЦРЛ Луганської області з 23.07. по 01.08.2014, в/ч НОМЕР_2 з 04.08. по 08.08.2014, у в/ч НОМЕР_3 з 11.08. по 12.08.2014, у в/ч з 16.10. по 24.10.2014, Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з 04.03. по 27.03.2015, у в/ч п/п НОМЕР_4 з 13.04. по 21.04.2015 , у в/ч НОМЕР_2 з 21.04 по 23.04.2015, у в/ч НОМЕР_5 з 12.01. по 22.01.2016, у в/ч НОМЕР_3 з 18.07. по 04.08.2016, з 11.08.2016 по 23.08.2016 ( а.с.23-24).

З витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв"язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2302 від 18.06.2015 року вбачається, що у сержанта за мобілізацією ОСОБА_1 має місце вибухова травма: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (23.07.14.) Травма та захворювання, пов"язані із захистом Батьківщини ( а.с.25).

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв"язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1215 від 03.05.2018 року солдат запасу ОСОБА_1 має захворювання: «Гостре порушення мозкового кровообігу (15.12.2027) за ішемічним типом у басейні правої СМА на фоні посттравматичної, дисциркуляторної енцефалопатії III ст., кризового перебігу у вигляді дизартрії, вираженого лівобічного геміпарезу, антено-невротичного синдрому. Стійкі наслідки перенесеної МВТ, ЗЧМТ (контузії головного мозку, осколкове поранення стегна 23.07.2014) з розвитком посттравматичного церебрального арахноїдиту зі стійкими вираженими цефалгіями, частими лікворо-гіпертензивними кризами (1-2 рази на тиждень). Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість», що підтверджується записами у медичній документації (виписні епікризи, свідоцтво про хворобу від 23.08.2016 р. № 723 ВЛК військової частини НОМЕР_6 ) - захворювання, пов"язані із захистом Батьківщини ( а.с.26)

Актом службового розслідування тво командира військової частини - польова пошта НОМЕР_7 від 10.02.2015 року встановлено, що при виконанні службового обов`язку під час бойових дій під селищем Цвітні Піски Луганської області 07 вересня 2014 року солдат ОСОБА_1 потрапила в полон до незаконних збройних формувань м.Луганськ, де неодноразово піддавалась тортурам, звільнена з полону 02.10.2014 року по офіційному обміну. Після цього солдат ОСОБА_1 додатково проходила лікування та обстеження у Чернігівському військовому госпіталі МО України, Луганському обласному бюро судово-медичної експертизи Старобільському міжрайонному відділенні, Чернігівській обласній психоневрологічної лікарні ( а.с.27).

Як вбачається з Епікриз №1318, ОСОБА_1 з 04.03.2015 по 27.03.2015 перебувала на стаціонарному лікуванні у ЧПНЛ з діагнозом посттравматичний стресовий розлад з тривожно-фобічними розладами та агрипнією ( а.с.29).

Як вже зазначалося, у свідоцтві про хворобу №723 від 23.08.2016 ввказано, що ОСОБА_1 потрапила в полон до незаконних військових формуваль (де перебувала з 07.09.2014 по 02.10.2014), була піддана тортурам, внаслідок чого отримала перелом правої лобної кістки.

Випискою з історії хвороби 415/121 підтверджується перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 12.02.2017 по 15.03.2018 у Центрі Нейрореабілітації учасників антитерористичної операції Київської міської клінічної лікарні №11 Дніпровського району м. Києва внаслідок, зокрема, кавернозної ангіоми правої лобної ділянки, консолідованого перелому передньої стінки лобної пазухи праворуч ( а.с.33).

Відповідно до Протоколу №000005976 від 22.11.2021 міждисциплінарного консиліуму лікарів-спеціалістів, ОСОБА_1 встановлено захворювання кавернозна ангіома правої лобної долі головного мозку та призначено лікування ( а.с.38)

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №000001126 від 24.11.2021 підтверджується перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 18.11.2021 по 24.11.2021, проведене лікування: курс радіохірургії на апараті КіберНіж в ділянці кавернозної ангіоми правої лобної ділянки головного мозку ( а.с.37).

Виписним епікрізом із медичної картки стаціонарного хворого №1921 та Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується проходження ОСОБА_1 лікування у 2024 році внаслідок захворювання, пов"язаних із захистом Батьківщини ( а.с. 35,72).

Згідно довідки МСЕК серії АВ №0968484 від 31.05.2018 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності, довічно, зазначено, що захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини ( а.с.34).

Згідно Висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 25.05.2024, ОСОБА_1 рекомендовано соціальні послуги з догляду вдома ( а.с.39).

Згідно посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_8 від 01.06.2018 та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_9 від 03.06.2015, позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи та учасником бойових дій ( а.с.10,11).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.07.2019, яке набрало чинності, встановлено факт перебування ОСОБА_1 з 07.09.2014 року по 02.10.2014 року в полоні у контрольованих Російською Федерацією збройних формувань на окупованій території Луганської області України внаслідок агресії Російської Федерації проти України ( а.с.61-64).

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 (справа № 1-10/2012) наголосив, що в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.28 Загальної декларації прав людини кожному гарантується право на соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно з ч.1 ст.23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 1 ст.1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У постанові від 18.05.2022 року у справі № 760/17232/20-ц Верховний Суд дійшов висновку, що держава-окупант, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі - громадянину України.

У постанові від 22.06.2022 у справі № 311/498/20 Верховний Суд також зазначив, що у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й РФ, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що у зв`язку з збройною агресією РФ під час проходження військової служби потрапила у полон, була піддана постійним тортурам, знущанням, катуванням як фізичним так і моральним, отримала перелом правої лобної кісти. Перебування в полоні завдало безперервного, невгамовного душевного болю та страждання, фізичного болю, позивач пережила сильний емоційний стрес. Також як зазначалось вище позивачу встановлено 2 групу інвалідності та зазначено, що захворювання пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач оцінює завдану їй моральну шкоду, яку просить стягнути з відповідача в розмірі 25 000 000,00 грн.

Суд з`ясував, що факт заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру підтверджений належними, допустимими, достовірними доказами, з`ясовано, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінив заподіяну йому шкоду та мотиви, з яких він при цьому виходить.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб стягнення компенсації за завдану моральну шкоду у виді одноразової суми, заявленої до відшкодування, розмір якої є адекватним психотравмуючій ситуації та обставинам, за яких було завдано моральної шкоди позивачу, охоплює всі порушення, що були допущені РФ відносно неї.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_1 довела належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами свої вимоги, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Заявлений ОСОБА_1 до відшкодування розмір моральної шкоди суд вважає таким, що відповідає вимогами розумності і справедливості.

Зважаючи на те, що позивач згідно приписів п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду цим позовом, а також враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 15 140,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.11,15,16,23,1167 ЦК України, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 352-354ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок перебування в полоні- задовольнити.

Стягнути з держави Російська Федерація в особі посольства Російської Федерації в Україні на користь ОСОБА_1 25 000 000 (двадцять п`ять мільйонів) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок перебування в полоні, що на дату прийняття рішення складає в еквіваленті 596982,75 (п"ятсот дев"яносто шість тисяч дев"ятсот вісімдесят два) долари США 75 центів або 569097,00 (п"ятсот шістдесят дев"ять тисяч дев"яносто сім) Євро.

Стягнути з держави Російська Федерація в особі посольства Російської Федерації в Українісудовий збір у розмірі 15 140 (п"ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Російська Федерація в особі посольства Російської Федерації в Україні (місцезнаходження м. Київ, проспект Повітрофлотський, 27-А).

Повний текст рішення складено 26.12.2024.

Суддя: С. П. Меженнікова