РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Перекупка І.Г.,

за участі секретаря Конончук Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені (неустойки) зі сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені (неустойки) зі сплати аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона, ОСОБА_1 , утримує неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до 06.10.2022 утримувала неповнолітню на той час доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дітей є ОСОБА_3 з яким вона одружилися 07.10.2000 р. а розлучилися згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/12889/15-ц від 16.06.2016 р.

У Богунському ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 295/12013/14-ц від 14.10.2014 р. виданого Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій сумі 1 300.00 (одна тисяча триста грн.) щомісячно і до досягнення старшої дитини повноліття, в подальшому стягнення проводити у розмірі 650.00 грн. до 30.04.2025 р.

З 09.12.2016 р. виплата аліментів припинена, оскільки між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений письмовий договір про передачу права власності на частину квартири, у зв`язку з припиненням права на аліменти на дітей.

При цьому позивачка звернула увагу суду, що в період з 30.07.2014 р. по 09.12.2016 р. (тобто термін до підписання договору) ОСОБА_3 не сплачував кошти на утримання їхніх дітей, в результаті чого накопичувався борг по аліментах.

Постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС м. Житомира від 19.03.2018 р. накладено арешт на все майно ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 45170127 про стягнення боргу по аліментам.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 15.10.2019 року заборгованість боржника - ОСОБА_3 , по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить 28 683.88 грн.

В резолютивній частині позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь пеню (неустойку) зі сплати аліментів у розмірі 28 683.88 грн.

В судовому засіданні представник відповідача звернула увагу суду, що за рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 06.06.2017 р., з її довірителя вже стягнуто неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з 30.07.2014 р. по 01.06.2016 р. у розмірі 6 735,67 грн., у зв`язку з чим, не заперечуючи самого факту заборгованності, просить зменшити суму позовних вимог на суму 6 735,67 грн.

Позивачка не заперечувала проти зменшення позовних вимог на суму 6 735,67 грн. (а. с. 48).

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У справі № 295/12013/14-ц рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2014 р. стягнуто з ОСОБА_3 , 1981 р. н. на користь ОСОБА_1 , 1979 р. н., аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2014 р. і до повноліття ОСОБА_5 та в подальшому розмірі 650,00 грн. до повноліття ОСОБА_4 (а. с. 9).

Заочним рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2017 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з 30.07.2014 р. по 01.06.2016 р. у розмірі 6 735,67 грн. (а. с. 42-43).

Довідкою, виданою Богунським ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області від 01.07.2024 р., підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей за виконавчим листом № 295/12013/14-ц від 14.10.2014 р., що станом на 01.12.2016 р. становить 28 683,88 грн. (а. с. 10).

Статтею 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи вище викладене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що із відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів відповідно до розрахунку, наданого позивачем за період з 30.07.2014 р. по 09.12.2017 р. у розмірі 28 683,88 грн. але враховуючи, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2017 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з 30.07.2014 р. по 01.06.2016 р. у розмірі 6 735,67 грн., то суму, на яку претендує позивачка, слід зменшити на 6 735,67 грн. У зв`язку з чим сума, яка підлягає стягненню складає 21 948,21 грн.

Частиною 3 ст. 194 ЦПК України визначено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Статтею 187 СК України передбачено відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника або одержувача аліментів. Так, згідно ч. 1 цієї статті один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Зважаючи на те, що аліменти на користь позивача на утримання дітей стягнуті рішенням суду та до суду не надано доказів того, що відрахування аліментів здійснюється згідно ст. 187 СК України, тому підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню 1 211,20 грн. в рахунок сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 187, 194, 196 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 158, 169, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені (неустойки) зі сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , 1981 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , 1979 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з 30.07.2014 року по 09.12.2017 р. у розмірі 21 948,21 грн. та 1 211,20 грн. судового збору, а всього 23 159,41 грн. (двадцять три тисячі сто п`ятдесят дев`ять гривень сорок одну копійку).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , 1979 р. н. (РНОКПП НОМЕР_2 ), квартира АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , 1981 р. н., (РНОКПП НОМЕР_1 ), квартира АДРЕСА_2 .

Повний текстом рішення виготовлено 30.10.2024.

Суддя Богунського районного

суду міста Житомир І.Г. Перекупка