Справа № 367/5668/20
Провадження №2/367/662/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

27 серпня 2020 року позивач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в Ірпінський міський суд Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (Надалі по тексту «Боржник», «Позичальник», «Відповідач-1») було укладено Кредитний договір № 014/4038/74/53439 (Надалі по тексту «Кредитний договір»), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 96 102 долари США 00 центів строком до 21.03.2027 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,50 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

21 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1.1. якої, крім передбаченого п. 3.5. цього договору, забезпеченням виконання зобов`язань позичальника виступає іпотека майнових прав на об`єкт нерухомості, що виникне у майбутньому та придбавається позичальником за договором про дольову участь у будівництві №102 від 19 квітня 2005 року, укладеним між Позичальником та ТОВ «Облжитлобуд», а саме: трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позичальник зобов`язаний у тридцятиденний строк з дня реєстрації права власності позичальника на об`єкт нерухомості, у відповідності з вимогами чинного законодавства України, надати Банку для ознайомлення оригінали документів, що підтверджують права власності позичальника на зазначений об`єкт нерухомості, укласти з Банком договір про зміни та доповнення до іпотечного договору об`єкта нерухомості, із зазначенням даних про реєстрацію прав власності позичальника на об`єкт нерухомості в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

09 квітня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. З 08.04.2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за кредитом та процентами. Тимчасово, на період з 15.04.2009 року по 15.03.2010 року, зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди, у зв`язку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1, 2 до цієї додаткової угоди.

12 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору, за умовами якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди про зміну умов погашення кредиту. Сторони погодили збільшення строку кредиту на 120 календарних місяців, у зв`язку з чим п. 1.2. було викладено в наступній редакції: кредит надається строком по 21.03.2037 року. Також з 12.05.2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за кредитом та процентами. Тимчасово, на період з 15.05.2010 року по 15.04.2011 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди, у зв`язку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1, 2 до цієї додаткової угоди.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 21 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстровано в реєстрі за номером 566.

06 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) і ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстровано в реєстрі за номером 1118. Предметом іпотеки, згідно з п. 1.3. Договору іпотеки, є майнові права Іпотекодавців на квартиру, яка буде збудована у майбутньому згідно Договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19 квітня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд», ідентифікаційний код 32740120 та Додаткової угоди № 1 від 06 травня 2008 року до Договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19 квітня 2005 року, укладеної між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд», ідентифікаційний код 32740120, і перейде у власність Іпотекодавців в рівних частинах після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення на неї правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 1.3. Договору іпотеки, предмет іпотеки оцінюється Сторонами в сумі 600 658 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки, характеристика квартири, що перейде у власність Іпотекодавців: адреса забудови: АДРЕСА_1 ; номер квартири (будівельний) - 42 (сорок два); поверх - 8 (восьмий); кількість кімнат - 3 (три); загальна площа - 108,52 (сто вісім цілих п`ятдесят дві сотих) кв.м.; вартість квартир - 600 658,00 грн.

За умовами п. 1.6. Договору іпотеки сторони домовилися, що після закінчення будівництва збудована квартира, що стане власністю Іпотекодавців, продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов цього договору, при цьому іпотечний договір є чинним і потребує внесення змін та доповнень до нього після введення об`єкту будівництва в експлуатацію та уточнення поштової адреси збудованої квартири та її технічних характеристик (на підставі правовстановлюючих документів). Іпотекодержатель реєструє у встановленому законом порядку обтяження прав власника на збудовану нерухомість і нотаріус накладає заборону на відчуження нерухомості, яка є предметом іпотеки, за повідомленням Іпотекодержателя після введення предмету іпотеки в експлуатацію.

Розділом 7 Договору іпотеки визначено порядок реалізації предмету іпотеки. Зокрема, сторонами погоджено, що на предмет іпотеки може бути звернене стягнення Іпотекодержателем в разі несплати Позичальником двох чергових платежів згідно Кредитного договору, протягом одного календарного року, або в разі, якщо Позичальник, в момент настання терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором, забезпечених іпотекою, не виконає їх в повному обсязі (п.7.1.). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду (п.7.2.). Реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом його продажу за власним розсудом (з використанням аукціону, прилюдних торгів, комісійних торгів) або шляхом переходу предмету іпотеки у власність до Іпотекодержателя за вибором останнього (п.7.3.).

12 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, до Кредитного договору №014/4038/74/53439 від 21 березня 2007 року, посвідченого Щелковим Д.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 серпня 2008 року за р.№1118, яким підпункт 1.2. пункту 1 «Основного договору» викладено в новій редакції.

Таким чином, позивач зазначає, що з укладенням Кредитного договору, Додаткових угод, Договору іпотеки та Договору про внесення змін до договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Стверджує, що зобов`язання за кредитним договором позичальником належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», скориставшись правом на дострокове стягнення заборгованості, 13 липня 2015 року звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 липня 2015 року було відкрито провадження у даній справі. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року, яке набрало законної сили 14.12.2015 року, по справі № 759/11251/15-ц, позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007 року у розмірі 158 516,06 доларів СШ А, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 345 076,28 грн. з яких: заборгованість за кредитом 107 640,91 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 271 486,28 грн.; заборгованості по процентам 18 996,74 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 400 877,64 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків 31 878,41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 672 712,36 грн.; судові витрати по справі в сумі 3 654,00 грн., а всього 3 348 730 гривень 28 копійок. Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року по справі № 759/11251/15-ц Позичальником не було виконано, у зв`язку з чим 04 липня 2018 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що буде збудована в майбутньому, в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007 року. Постановою Київського апеляційного суду від 09.07.2020 року по справі №367/5059/18, в задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що буде збудована в майбутньому, відмовлено. Оскільки, предметом іпотеки відповідно до укладеного між сторонами Договору іпотеки від 06 серпня 2008 року є майнові права Іпотекодавців на квартиру, яка буде збудована у майбутньому згідно Договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19 квітня 2005 року, яка перейде у власність Іпотекодавців після введення будинку в експлуатацію та оформлення на неї правовстановлюючих документів, а не нерухоме майно квартира, яка буде збудована в майбутньому, на яку позивач просив звернути стягнення. Тобто, предметом іпотеки є майнові права на нерухоме майно, а не нерухоме майно, на яке позивач просив звернути стягнення.

Позивач наголошує, що вищезазначеними рішеннями суду встановлено преюдиційність фактів дійсності правочинів, укладених між Сторонами, а також факт наявності боргових зобов`язань Позичальника перед Кредитором. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором та невиконанням рішення суду від 27.10.2015 року по справі № 759/11251/15-ц, Позивачем було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором за вих. № 114/5-115976 від 21 березня 2018 року та запропоновано протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені. Також роз`яснено, що в разі непогашення заборгованості, Банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 . Також Банком було надіслано на адресу ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору за вих. № 114/5-115977 від 21 березня 2018 року та запропоновано протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені. Повідомлено, що в разі непогашення заборгованості, Банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 . Проте, дані вимоги Відповідачами виконано не було.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань перед Банком та не вживають жодних заходів щодо погашення боргу по кредиту, ухиляються від реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , майнові права на яку є предметом іпотеки, тому у Банку є законні підстави для звернення до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - майнові права на квартиру.

Також, звертає увагу суду на те, що 15.12.2008 року рішенням Державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію 9-типоверховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з Актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта загальна площа квартир - 15 519,3 кв.м., площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень - 696 кв.м., загальна площа будинку - 21 691,8 кв.м. Будівництво здійснено генеральним підрядником - ТОВ «Облжитлобуд». Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 03.04.2009 №72/2 затверджено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію 9- типоверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 26.05.2009 №96 рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22.03.2005 за №22/5 «Про надання поштової адреси земельній ділянці, відведеній під будівництво багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 ТОВ «Облжитлобуд» скасовано. Пунктом 2 цього рішення надано поштову адресу багатоповерховому житловому будинку, замовником будівництва якого є ТОВ «Облжитлобуд»: АДРЕСА_4 . Вказане рішення прийнято у зв`язку з тим, що 22.03.2005 року рішенням виконкому Коцюбинської селищної ради за №22/5 «Про надання поштової адреси земельній ділянці, відведеній під будівництво багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 ТОВ «Облжитлобуд» та рішенням №13/1 від 23.02.2005 «Про присвоєння поштової адреси АЗС ТОВ «Фірма «Злагода» помилково надані однакові адреси: АДРЕСА_1 , двом різним суб`єктам господарювання. З наведеного слідує, що будинку, будівельна адреса якого: АДРЕСА_1 було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_4 .

У обґрунтування позову позивач посилається на Закон України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», від 25 грудня 2008 року що набрав чинності 14 січня 2009 року, якими були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку». Так зазначає, що при укладенні Договору іпотеки від 06 серпня 2008 року положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» не містили положень про те, що майнові права на незавершене будівництвом приміщення могли виступати предметом іпотеки. Проте, 12 травня 2010 року було укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки від 06.08.2008 року, умови якого погоджено Сторонами й при укладенні якого положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» вже містили положення про те, що майнові права на об`єкт незавершеного будівництва могли виступати предметом іпотеки. Предметом іпотеки відповідно до укладеного між сторонами Договору іпотеки від 06 серпня 2008 року є майнові права Іпотекодавців на квартиру, яка буде збудована у майбутньому згідно договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19 квітня 2005 року, яка перейде у власність Іпотекодавців після введення будинку в експлуатацію та оформлення на неї правовстановлюючих документів.

У зв`язку із зазначеним просить: у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014/4038/74/53439 від 21.03.2007 року у сумі 158 516,06 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - майнові права на трикімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_5 , - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» () витрати по сплаті судового збору у сумі - 9 009 грн. 87 коп.

25 жовтня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лантуха Я.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що як вбачається із Договору іпотеки від 06.08.2008, предметом іпотеки є майнові права на квартиру, яка буде збудована в майбутньому, згідно із Договором №102 про дольову участь у будівництві житла. Згідно із ст.ст. 1, 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час укладення іпотечного договору майнових прав, застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим законом. Таким чином, ст. 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки станом на час укладення договору іпотеки 06.08.2008.

Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва визначено предметом іпотеки Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 №800-VІ, яким було внесено зміни до законодавчих актів, у тому числі до закону «Про іпотеку».

Також, представник відповідача зазначає, що позивачем було пропущено загальний строк позовної давності, у зв`язку чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності в даному випадку розпочався із дня порушення прав кредитора на повернення Позичальником боргу та пред`явленням ним вимоги про дострокове повернення кредиту, тобто 06 жовтня 2014 року. У цій справі, позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання та направлення 06 жовтня 2014 року вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом. Таким чином вважає, що з урахуванням строку позовної давності за позивачем зберігалося право на пред`явлення до суду позову до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, як похідної вимоги від основного зобов`язання у відповідності до ст.266 ЦК України, протягом 3-х років із дня направлення 06 жовтня 2014 року вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, тобто до 06 жовтня 2017 року. Наголошує, що позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у серпні 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, який сплинув 06 жовтня 2017 року, про застосування якої відповідачами подано відповідну заяву.

У зв`язку з чим представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Лантухом Я.В. було подано заяву про застосування строку позовної давності, в якій останній просив: застосувати строк позовної давності до вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відмовити у задоволенні позову повністю.

13 грудня 2021 року від представника позивача до суду надійшло заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, в якому представник позивача посилається на 256 ЦК України відповідно до якої, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Зазначає, що статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ПК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ПК України. Отже, стверджує, що за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов; тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зокрема, зазначає, що позивачем було надіслано боржнику ОСОБА_1 вимогу про досудове врегулювання спору від 06 жовтня 2014 року й надісланням зазначеної вимоги кредитор змінив строк кредитування з 21 березня 2037 року на 05 листопада 2014 року (сплив тридцятиденного строку з дня надсилання вимоги п.6.5 Кредитного договору).

При цьому, з розрахунку заборгованості також вбачається, що останнє погашення за договором кредиту відбулося 17.10.2014 року.

Разом з тим, пред`явивши до суду позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» перервав строк позовної давності, тому перебіг строку позовної давності для вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно обраховувати із моменту настання строку повернення кредиту із урахуванням переривання строку позовної давності при зверненні кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Згідно листа Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2020 року за вих. №759/11251/15-ц, позовна заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007 була направлена до суду 13.07.2015 за вих. №114-0-000/15-93226 та отримана судом 15.07.2015 за вх. №32235.

З позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, що буде збудована в майбутньому, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся 04 липня 2018 року (направивши позов поштою).

З даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки майнові права на квартиру АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в серпні 2020 року (направивши позов поштою), тобто, в межах трирічного строку позовної давності, який розпочався 05 листопада 2014 року, був перерваний 13 липня 2015 року, потім знову був перерваний 13 липня 2018 року і спливає 13 липня 2021 року.

Враховуючи викладене, представник позивача вказує, що позивачем не пропущений строк позовної давності.

28 вересня 2020 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

29 березня 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області суддею ОСОБА_3 прийнято до свого провадження дану цивільну справу після повторного автоматизованого розподілу у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку.

13 грудня 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

05 грудня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області залучено у справі правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання від представника позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, від ОСОБА_1 в матеріалах справи міститься заява про розгляд без її участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 21.03.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/4038/74/53439, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 96 102 (дев`яносто шість тисяч сто два) долари США 00 центів строком до 21.03.2027, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14, 50 % річних, і відповідно до п. 1.3, п.5.1. кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати щомісячні фіксовані рівні платежі протягом всього строку дії кредитного договору, щомісячне часткове погашення кредиту, не пізніше 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та остаточне погашення кредиту до 21.03.2027 на рахунок; щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відсотки за фактичне використання кредитних коштів кредитора та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. За порушення строків повернення кредиту або відсотків за користування ним відповідно до п.10.1. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника сплатити банку пеню в розмірі 0, 5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки. Відповідно до п.6.5. кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору. Таке дострокове погашення повинно бути здійснено позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання позичальнику відповідного повідомлення від кредитора з вимогою дострокового погашення. У випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за договором, у т.ч. у випадку невиконання позичальником зобов`язань з дострокового погашення заборгованості відповідно до умов договору, кредитор має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором одержати відшкодування з майна позичальника або звернутися до поручителів. (а.с. 9-14).

21.03.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1.1. якої, крім передбаченого п. 3.5. цього договору, забезпеченням виконання зобов`язань позичальника виступає іпотека майнових прав на об`єкт нерухомості, що виникне у майбутньому та придбавається позичальником за договором про дольову участь у будівництві №102 від 19 квітня 2005 року, укладеним між Позичальником та ТОВ «Облжитлобуд», а саме: трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Позичальник зобов`язаний у тридцятиденний строк з дня реєстрації права власності позичальника на об`єкт нерухомості, у відповідності з вимогами чинного законодавства України, надати Банку для ознайомлення оригінали документів, що підтверджують права власності позичальника на зазначений об`єкт нерухомості, укласти з Банком договір про зміни та доповнення до іпотечного договору об`єкта нерухомості, із зазначенням даних про реєстрацію прав власності позичальника на об`єкт нерухомості в реєстрі прав власності на нерухоме майно ( а.с. 15).

09.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. З 08.04.2009 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за кредитом та процентами. Тимчасово, на період з 15.04.2009 по 15.03.2010, зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди, у зв`язку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1, 2 до цієї додаткової угоди (а.с. 16-21).

12.05.2010 до кредитного договору було укладено Додаткову угоду №3 з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту. На підставі цієї додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за кредитом збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості і не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику (п.2.3.). Тимчасово на період з 15.05.2010 до 15.04.2011 сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї угоди (п.3.3.). На підставі цієї додаткової угоди фактична заборгованість позичальника по сплаті суми кредиту щомісячно збільшується на розмір щомісячної залишкової заборгованості за процентами (с.а.21-22).

21.03.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстровано в реєстрі за номером 566 .

Предметом іпотеки, згідно з п. 1.3. Договору іпотеки, є майнові права Іпотекодавців на квартиру, яка буде збудована у майбутньому згідно Договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19.04.2005, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд», ідентифікаційний код 32740120 та Додаткової угоди № 1 від 06.05.2008 до Договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19.04.2005, укладеної між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд», ідентифікаційний код 32740120, і перейде у власність Іпотекодавців в рівних частинах після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення на неї правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 1.3. Договору іпотеки, предмет іпотеки оцінюється Сторонами в сумі 600 658 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки, характеристика квартири, що перейде у власність Іпотекодавців:

Адреса забудови: АДРЕСА_1 ;

Номер квартири (будівельний) - 42 (сорок два);

Поверх - 8 (восьмий);

Кількість кімнат - 3 (три);

Загальна площа - 108,52 (сто вісім цілих п`ятдесят дві сотих) кв.м.;

Вартість квартири - 600 658,00 грн.

За умовам п. 1.6. Договору іпотеки сторони домовилися, що після закінчення будівництва збудована квартира, що стане власністю Іпотекодавців, продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов цього договору, при цьому іпотечний договір є чинним і потребує внесення змін та доповнень до нього після введення об`єкту будівництва в експлуатацію та уточнення поштової адреси збудованої квартири та її технічних характеристик (на підставі правовстановлюючих документів). Іпотекодержатель реєструє у встановленому законом порядку обтяження прав власника на збудовану нерухомість і нотаріус накладає заборону на відчуження нерухомості, яка є предметом іпотеки, за повідомленням Іпотекодержателя після введення предмету іпотеки в експлуатацію.

Розділом 7 Договору іпотеки визначено порядок реалізації предмету іпотеки. Зокрема, сторонами погоджено, що на предмет іпотеки може бути звернене стягнення Іпотекодержателем в разі несплати Позичальником двох чергових платежів згідно Кредитного договору, протягом одного календарного року, або в разі, якщо Позичальник, в момент настання терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором, забезпечених іпотекою, не виконає їх в повному обсязі (п.7.1.). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду (п.7.2.). Реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом його продажу за власним розсудом (з використанням аукціону, прилюдних торгів, комісійних торгів) або шляхом переходу предмету іпотеки у власність до Іпотекодержателя за вибором останнього (п.7.3.) (а.с. 23-26).

06 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Іпотекодержатель), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстровано в реєстрі за номером 1118.

12.05.2010 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до договору іпотеки, до Кредитного договору №014/4038/74/53439 від 21.03.2007, посвідченого Щелковим Д.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 серпня 2008 року за р.№1118, яким підпункт 1.2. пункту 1 «Основного договору» викладено в новій редакції, а саме: 1.2 цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя , що витікають з кредитного договору №014/4038/74/53439 від 21.03.2007, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником, який умовами цього договору діє також як Іпотекодавець, майновим поручителем якого за цим договором виступає ОСОБА_2 . За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язується перед Іпотекодержателем повернути кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 96 102 долари до 21.03.2027 (включно), сплатити проценти за користування ним згідно умов Кредитного договору, комісійну винагороду, а також можливу неустойку (пеню, штрафи)у розмірі строки і у випадках, передбачених Кредитним та цим Договором, а також виконати інші умови Кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Кредитного договору (а.с.27-34).

З копії рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015, видно, що представник Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль- Проклова Т.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль заборгованості в сумі 158516, 06 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 3 345 076, 28 грн. відповідно до кредитного договору №014/4038/74/53439 від 21.03.2007, судових витрат по справі.

Так рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер якої НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007 р. у розмірі 158516, 06 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 345 076, 28 грн., з яких: заборгованість за кредитом 107 640, 91 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2271486, 28 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 658, 57 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 13897, 445 грн.; заборгованості по процентам 18996, 74 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 400877, 64 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 17927, 70 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 378318, 29 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків 31878, 41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 672712, 36 грн., судові витрати по справі в сумі 3654 грн., а всього 3 348 730 гривень 28 копійок (а.с.35-38).

Позивачем було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором за вих. № 114/5-115976 від 21.03.2018 та запропоновано протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені. Також роз`яснено, що в разі непогашення заборгованості, Банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 . Також Банком було надіслано на адресу ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору за вих. № 114/5-115977 від 21.03.2018 та запропоновано протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені. Повідомлено, що в разі непогашення заборгованості, Банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 . Проте, дані вимоги Відповідачами виконано не було.

Судом встановлено те, що позичальник зазначене рішення суду та умови укладеного кредитного договору не виконав, та доказів зворотному матеріали справи не містять.

До матеріалів справи позивачем долучено копію постанови Київського апеляційного суду від 09.07.2020 у справі №367/5059/18, з якої вбачається, що 04.07.2018 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_7 іпотекою банку, внесення відомостей до Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо заборони відчуження іпотечного майна та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_7 іпотекою банку. Ухвалено внести відомості до Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо заборони відчуження іпотечного майна, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 іпотекою банку. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/4038/74/53439 від 21.03.2007 у сумі 169 785 доларів США 87 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 4 474 521 грн. 53 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, яка буде збудована у майбутньому згідно договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19 квітня 2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд», ідентифікаційний код 32740120 та додаткової угоди № 1 від 06 травня 2008 року до договору № 102 про дольову участь у будівництві житла від 19.04.2005, укладеної між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд», ідентифікаційний код 32740120, і перейде у власність іпотекодавців в рівних частинах після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення на неї правовстановлюючих документів, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою суб`єктом оціночної діяльності, не нижчою ніж 1 419 838 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору у сумі 5 286 грн. 00 коп. та витрати на проведення оціночної експертизи у розмірі 1 500,00 гривень. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 05.03.2020 відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2020 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2020 скасовано та ухвалено нове судове рішення. В задоволенні позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_7 іпотекою банку, внесення відомостей до Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо заборони відчуження іпотечного майна та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007 - відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 7929,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. Обґрунтовуючи постанову, апеляційний суд зазначив про те, що предметом іпотеки відповідно до укладеного між сторонами договору іпотеки від 06 серпня 2008 року є майнові права іпотекодавця на квартиру, яка буде збудована у майбутньому, тобто предметом іпотеки є майнові права на нерухоме майно, а не нерухоме майно, на яке позивач просить звернути стягнення, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову (а.с. 39-49).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 15.12.2008 рішенням Державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію 9-типоверховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта загальна площа квартир -15 519,3 кв. м., площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень -696 кв. м., загальна площа будинку - 21 691,кв. м. Будівництво здійснено генеральним підрядником - ТОВ «Облжитлобуд» Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 03.04.2009 №72/2 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію 9-типоверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56-59).

Рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 26.05.2009 №96 рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22.03.2005 за №22/5 «Про надання поштової адреси земельній ділянці, відведеній під будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Пономарьова, 2-Г ТОВ «Облжитлобуд» скасовано. Пунктом 2 цього рішення надано поштову адресу багатоповерховому житловому будинку, замовником будівництва якого є ТОВ «Облжитлобуд»: АДРЕСА_4 . Вказане рішення прийнято у зв`язку з тим, що 22.03.2005 року рішенням виконкому Коцюбинської селищної ради за №25/2 «Про надання поштової адреси земельній ділянці, відведеній під будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Пономарьова ТОВ «Облжитлобуд» та рішенням №13/1 від 23.02.2005 «Про присвоєння поштової адреси АЗС ТОВ «Фірма «Злагода» помилково надані однакові адреси: АДРЕСА_1 двом різним суб`єктам господарювання (а.с. 55).

Також, судом досліджена копія постанови Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2012, якою постановлено зобов`язати Ірпінську об`єднану державну податкову інспекцію Київської області Державної податкової служби скасувати стан «9» відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Облжитлобуд».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття "позовна" має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії "право на позов у матеріальному сенсі" (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

У відповідності до частини першої статті 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

При: цьому, відповідно до ч.ч.2,3 ст. 264 ЦК України- позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 у справі №759/11251/15-ц встановлено, що позивачем було надіслано боржнику ОСОБА_1 вимогу про досудове врегулювання спору від 06.10.2014. При цьому зазначено, що останнє погашення за договором кредиту відбулося 17.10.2014.

Надісланням зазначеної вимоги кредитор змінив строк кредитування з 21.03.2037 на 05.11.2014 (сплив тридцятиденного строку з дня надсилання вимоги - п. 6.5. Кредитного договору).

Зобов`язання за кредитним договором позичальником належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», скориставшись правом на дострокове стягнення заборгованості, 13.07.2015 звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31.07.2015 було відкрито провадження у даній справі.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року, яке набрало законної сили 14.12.2015 року, по справі № 759/11251/15-ц, позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007 року у розмірі 158 516,06 доларів СШ А, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 345 076,28 грн.

Разом з тим, пред`явивши до суду позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» перервав строк позовної давності, тому перебіг строку позовної давності для вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно обраховувати із моменту настання строку повернення кредиту із урахуванням переривання строку позовної давності при зверненні кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Крім того з копії постанови Київського апеляційного суду від 09.07.2020, яка набрала законної сили 09.07.2020 видно, та сторонами не заперечується, що 04.07.2018 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання квартири АДРЕСА_7 іпотекою банку, внесення відомостей до Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо заборони відчуження іпотечного майна та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором №014/4038/74/53439 від 21.03.2007.

Позивачем було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором за вих.№114/5-115976 від 21.03.2018 та запропоновано на протязі не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені, а саме: 107640,91 дол. США заборгованості по тілу кредиту станом на 19.03.2018, 62144,96 дол. США заборгованості за процентами станом на 19.03.2018, а також пеню. Також роз`яснено, що в разі непогашення заборгованості, банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Також банком було надіслано на адресу ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору за вих.№114/5-115977 від 21.03.2018 та запропоновано на протязі не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені, а саме: 107640,91 дол. США заборгованості по тілу кредиту станом на 19.03.2018, 62144,96 дол. США заборгованості за процентами станом на 19.03.2018, а також пеню. Повідомлено, що в разі непогашення заборгованості, банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

З даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки майнові права на квартиру АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся 27 серпня 2020 року (направивши позов поштою), тобто, в межах трирічного строку позовної давності, який розпочався 05 листопада 2014 року, був перерваний 13 липня 2015 року, потім знову був перерваний 13 липня 2018 року і спливає 13 липня 2021 року.

Пред`явивши до суду позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , позивач перервав строк позовної давності, тому перебіг строку позовної давності для вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно обраховувати із моменту настання строку повернення кредиту із урахуванням переривання строку позовної давності при зверненні кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості та про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на зазначене, строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено. Підстави для задоволення заяви про застосування строків позовної давності відсутні.

Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку».

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в ст. 590 ЦК України передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями п. 5.3 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання за Кредитним договором, забезпеченим цією іпотекою, якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцями обов`язків, встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 5.4 звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором за вих. № 114/5-115976 від 21.03.2018 та запропоновано протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені. Також роз`яснено, що в разі непогашення заборгованості, Банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 50).

Також, банком було надіслано на адресу ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору за вих. № 114/5-115977 від 21.03.2018 року та запропоновано протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені. Повідомлено, що в разі непогашення заборгованості, Банком буде звернуто стягнення на об`єкт, що перебуває в іпотеці, а саме: на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 52).

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2015, яке набрало законної сили 14.12.2015 встановлено, що відповідач перед позивачем по умовам договору має прострочену заборгованість станом на 09.06.2015 у розмірі 158516, 06 доларів США .

Таким чином, позивач у зв`язку з наявністю непогашеної заборгованості за кредитним договором позичальника, невиконанням ними вимог банку про погашення заборгованості, має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, на погашення якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», скориставшись правом на дострокове стягнення заборгованості, 13.07.2015 звернулося до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015, яке набрало законної сили 14.12.2015, по справі № 759/11251/15-ц, позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/4038/74/53439 від 21.03.2007 у розмірі 158 516,06 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 3 345 076,28 грн. з яких: заборгованість за кредитом 107 640, 91 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 271 486, 28 грн.; у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 658, 57 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 13897, 445 грн.; заборгованості по процентам 18 996, 74 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 400 877, 64 грн., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 17927, 70 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 378 318, 29 грн.; пеня за прострочення кредиту та відсотків 31878, 41 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 672 712, 36 грн., судові витрати по справі в сумі 3654,00 грн., а всього 3 348 730 гривень 28 копійок.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Доказів на підтвердження виконання заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 по цивільній справі № 759/11251/15-ц відповідачами до суду не подано.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що після використання позивачем права вимоги дострокового стягнення усієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, та сплати процентів, підстави для продовження нарахування процентів за користування кредитом відсутні.

Враховуючи встановлені постановою Київського апеляційного суду від 09.07.2020 у справі № 367/5059/18 обставини, суд вважає за необхідне визначити заборгованість, на погашення якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки, у розмірі 158 516,06 доларів США.

Згідно з частинами першою та другою статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Також необхідно встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судові витрати у розмірі 9 009 (дев`ять тисяч дев`ять) гривень 87 копійок.

Разом із тим, оскільки на момент прийняття даного рішення, є чинним Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону, то існують підстави для зупинення виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Після спливу вказаного строку правила Закону України «Про іпотеку» відновлять свою дію без постановлення окремого рішення суду або прийняття окремого закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21: «У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.».

Керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014/4038/74/53439 від 21.03.2007 року у сумі 158 516,06 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - майнові права на трикімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_5 , - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) витрати зі сплати судового збору в сумі 9 009 (дев`ять тисячу дев`ять) гривень 87 копійок.

Зупинити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 грудня 2024 року.

Суддя Ю.В. Кравчук