Справа № 544/45/24
пров. № 2-с/544/18/2024
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Нагорної Н. В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу №544/45/24 від 11.01.2024, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області,

в с т а н о в и в:

19 червня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області із заявою про скасування судового наказу №544/45/24 від 11.01.2024, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області. Окрім цього, заявник ставить питання про поновлення строку на подання заяви про скасування даного судового наказу. Пропуск строку звернення до суду заявник мотивує тим, що судовий наказ було отримано ним поштою, раніше про його існування йому не було відомо. Крім цього, заявник наголошує на тому, що на даний час на території України введений воєнний стан, під час якого процесуальні строки продовжуються. Також заявник посилається на те, що внесено зміни у велику кількість нормативних актів у зв`язку з поширенням короновірусу COVID-19, якими розширено підстави для продовження процесуальних строків, встановлених законом або судом. Крім того заявник зазначає, що починаючи з лютого 2022 року він був залучений як військовослужбовець по мобілізації до лав ЗСУ для стримування збройної агресії рф від повномасштабного вторгнення в Україну, що і стало окремою обставиною для пропуску строку на звернення до суду з вказаною заявою про скасування судового наказу.

Клопотання про поновлення строку розглянуто судом у порядку ч. 3 ст. 127 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Згідно ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Встановлено, що 11 січня 2024 року по цивільній справі №544/45/24 за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 9200,42грн.

15.01.2024 вказаний судовий наказ та заяву з додатками було направлено ОСОБА_1 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, 20 лютого 2024 року до суду повернувся конверт з вказаним судовим наказом та заявою з додатками з відміткою відділення поштового зв`язку про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з пунктами 99, 110, 116 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270) рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне" або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).

У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Відповідно до пункту 117 Правил надання послуг поштового зв`язку після закінчення, встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Таким чином у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї і неможливістю вручити ним поштове відправлення протягом встановленого строку зберігання, воно повертається з відміткою - "за закінченням терміну зберігання" (крім виключень, визначених Правилами).

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас до повноважень судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника - в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах КГС ВС від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Тому перебіг строку для подання заяви про скасування судового наказу розпочався 15.02.2024, а саме з моменту проставлення поштової відмітки на бланку повернення рекомендованого листа.

Заява про скасування судового наказу, яка подана ОСОБА_1 , надійшла до суду 19.06.2024 (через чотири місяці), тобто з пропуском визначеного ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

За змістом статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Стосовно твердження ОСОБА_1 про поважність пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу через дію карантинних обмежень внаслідок пандемії COVID-19, то суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався.

При цьому суд також враховує, що Постановою КМУ від 27 червня 2023 р. № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже карантин було скасовано з 30.06.2023.

А тому посилання ОСОБА_1 про поважність пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу через дію карантинних обмежень внаслідок пандемії COVID-19 суд вважає безпідставним.

Стосовно твердження ОСОБА_1 про поважність пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу у зв`язку з тим, що на даний час на території держави введений воєнний стан, під час якого процесуальні строки продовжують, то суд зазначає, що цивільним процесуальним законодавством імперативно не закріплено підстав для поновлення процесуальних строків, встановлених нормами цього Кодексу, у зв`язку з введенням воєнного стану.

Така підстава для поновлення процесуальних строків як введення воєнного стану, на переконання суду, повинна оцінюватись в загальному порядку.

Отже, оцінюючи вказану причину для поновлення процесуального строку - введення воєнного стану, суд уважає її неповажною, оскільки заявником не обгрунтовано та доведено, яким чином введення воєнного стану перешкоджало заявнику написати заяву про скасування судового наказу у встановлений законом строк. Заявником не доведено, що введення воєнного стану створило для останнього об`єктивні, непереборні, істотні труднощі на вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Крім цього ОСОБА_1 як на підставу поважності причин пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу посилається на те, що починаючи з лютого 2022 року він був залучений як військовослужбовець по мобілізації до лав ЗСУ, на підтвердження чого надає копії відповідних документів.

Проте, суд, вивчивши додані до заяви копії військового квитка ОСОБА_1 , дійшов висновку, що з них неможливо встановити обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з заявою про скасування судового наказу через їх нечитабельність.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 не надав.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для його поновлення.

Право доступу до правосуддя, не є абсолютним, а його реалізація має відбуватися із дотриманням процесуального строку, що забезпечує юридичну визначеність та остаточність судового рішення.

За змістом ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене, беручи до уваги положення ч.2 ст.171 ЦПК України, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись ст.122-125, 170-172, 260, 261, 353 ЦПК України суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу №544/45/24 від 11.01.2024, виданого Пирятинським районним судом Полтавської області - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №544/45/24 від 11.01.2024 - повернути боржнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.В.Нагорна