ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/8925/24

провадження № 22-ц/4809/1718/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

співвідповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року у складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки, просила суд визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на 4/7 частки земельної ділянки кадастровий номер: :11:082:0004, площею 0,0308 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд послався на те, що згідно довідки №003186/2 про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за відомостями Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . За встановлених обставин смерті відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер до моменту подання позовної заяви до суду, в силу вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася.

Суд також зазначив, що питання процесуального правонаступництва, яке передбачене ст. 55 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міхальова Вікторія Вікторівна, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позов пред`явлений до двох відповідачів ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 (співвідповідач). В позовній заяві позивач також повідомила, що співвідповідач у справі ОСОБА_3 , власник 3/7 частки домоволодіння та земельної ділянки помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І. В. Оскільки відомості про спадкоємців померлого складають нотаріальну таємницю, позивач була позбавлена можливості залучити до участі у справі правонаступників під час подання позовної заяви.

Водночас, покладаючи в основу відмови відкриття провадження у справі факт смерті співвідповідача ОСОБА_3 , Кіровський районний суд м. Кіровограда в порушення вимог ст. ст. 2, 13, 264 ЦПК України не врахував, що позов ОСОБА_1 був пред`явлений до відповідача ОСОБА_2 та співвідповідача ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина оскаржуваного судового акту свідчить про те, що судом першої інстанції не звернуто увагу, що зазначена позивачем особа ОСОБА_2 (відповідач) має цивільну правоздатність та дієздатність.

Таким чином смерть одного співвідповідача - ОСОБА_3 не могла бути підставою для відмови у відкритті провадження відносно іншого відповідача, що протиправно не було враховано судом на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 12 годину 45 хвилин 26 грудня 2024 року ОСОБА_2 не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судова повістка судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 була направлена за адресою її реєстрації, встановленою судом першої інстанції: АДРЕСА_2 та була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.74-75).

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик до суду на 12 годину 45 хвилин 26 грудня 2024 року вважається врученою ОСОБА_2 належним чином.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Міхальової В. В., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст.6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд врахував, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . До моменту подання ОСОБА_1 позовної заяви до суду ОСОБА_3 помер, і відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилась.

Суд також зазначив, що питання процесуального правонаступництва, яке передбачене ст. 55 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності відмови у відкритті провадження до обох відповідачів, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки.

Згідно довідки №003186/2 про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за відомостями Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знятий з задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із смертю, а/з №1126 від 02 травня 2023 року, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 49).

Відповідно до довідки №020307/1 про задеклароване/зареєстроване місце проживання, за відомостями Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.11.1993 по теперішній час (а.с.50).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки, у зв`язку з тим, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом після смерті відповідача ОСОБА_3 , правоздатність якого припинена.

Згідно з ч .6 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися з позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У ст. 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст. 48 ЦПК України).

За ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи з вказаних норм права, зокрема, положень ст.ст. 25, 26 ЦК України та ст. 48 ЦПК України, можна зробити висновок про те, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16-ц .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позов був пред`явлений до двох відповідачів. Судом встановлено, що один з відповідачів - ОСОБА_3 помер до моменту пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

За вказаних обставин суд першої інстанції позбавлений можливості відкрити провадження у справі щодо позовних вимог, заявлених до ОСОБА_3 , а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки, з підстав передбачених п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Проте, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вказана позивачем як відповідач - ОСОБА_2 має цивільну правоздатність та дієздатність.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі в цілому є помилковими і є перешкодою для реалізації позивачем свого права на звернення до суду.

За таких обставин, ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року підлягає скасуванню в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину земельної ділянки і направленню справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При подачі апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605, 60 грн, однак розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, з огляду на те, що дане судове рішення апеляційної інстанції не є остаточним вирішенням справи по суті. Колегією суддів враховано правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16ц, за якою розподіл судових витрат здійснюється по закінченню розгляду справи з врахуванням оскарження процесуальних ухвал.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міхальова Вікторія Вікторівна, задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину земельної ділянки - скасувати, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник