Справа № 210/4295/24
Провадження № 2/210/1475/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 грудня 2024 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позову вказує, що він протягом 22 років 10 місяців 5 днів працював на підприємстві Відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме: з 26.04.1995 року по 22.08.1996 рік - котельник, газорізальник Криворізький державний гірничо - металургійний завод «Криворіжсталь»; з 30.09.1996 року по 01.02.2009 року газорізальник фасоносталеливарного цеху ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; з 01.02.2009 року по 04.04.2018 року - газорізальник ливарно - ковальського виробництва цеху ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"

Вказує, що 07.03. 2024 року ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» йому було установлено такі професійні захворювання: Радикулопатія попереково-крижова LA, LS, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м?язово - тонічним синдромами, периферичним нейросудиним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Захворювання професійне 07.03.2024.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення захворювання від 03.04.2024 року підставою в нього професійного захворювання постало те, що він працюючи газорізальником був безпосереднім виконавцем робіт з різання деталей з різних марок сталей, кольорових металів і сплавів, різання прибутків, випарів літників, заток і задирок у відливках, зачищення від пригару внутрішніх порожнин відливок, різання різних сталей і сплавів з обробленням кромок під зварювання, з видалення на відливках обвалів, спаїв і коржів.

Внаслідок недосконалості робочого місця, технологічного процесу устаткування, підпадав під вплив шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, у тому числі фізичних навантажень.

Згідно медичного висновку лікарсько - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: з 30.09.1996 року по 01.02.2009 року - газорізальник фасоносталеливарного цеху ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; з 01.02.2009 року по 04.04.2018 року - газорізальник ливарно ковальського виробництва цеху ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; з 05.04.2018 року по 21.09.2023 року - газорізальник дільниці вогневих робіт та відвантаження, Виробництво, фасоносталеливарний цех ТОВ «Ливарно механічний завод».

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено, що причиною виникнення в нього професійного захворювання є: важкість праці: періодичне перебування в незручній робочій позі 70% часу зміни при нормі до 25%; величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу однією рукою складала 59850 кг/с при нормі до 36000 кг/с, згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за N? 248 від 08.04.2014 року.

У зв?язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувалися наявністю шкідливих виробничих факторів, що перевищували гранично-допустимі норми, через недосконалість робочого місця, з вини Відповідача, він отримав хронічні професійні захворювання.

У зв?язку із заподіянням з вини Відповідача шкоди його здоров?ю, 09.07.2024 року, він пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 60% по радикулопатії, з 10 червня 2024 року до 01.07.2026 року з датою переогляду 10.06.2026 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №130054 від 09.07.2024р. та 3 група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК Серія 12ААБ №573689 від 09.07.2024 року з 10 червня 2024 року до 01.07.2026 року з датою перегляду 10.06.2026 року.

В Індивідуальній програмі реабілітації інваліда №516 від 09.07.2024 року визначено його обмеження до пересування, трудової діяльності. Йому необхідно проходити санаторно-курортне лікування, медичне спостереження, лікувальний масаж, лікувальну фізкультуру. Йому протипоказана важка праця, вимушена поза, довга хода, переохолодження, підняття важкостей.

Внаслідок отриманого професійного захворювання, він змушений постійно бути під наглядом лікарів, щороку проходити стаціонарне лікування для підтримання свого здоров?я, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, в підтвердження чого надаю копії відповідних медичних виписок.

Вказує, що у зв`язку з отриманим професійним захворюванням порушено та порушують його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв?язку з загальною слабкістю, втомою та постійними болями. Він має неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує уваги та спільного проведення часу. Але він позбавлений деяких можливостей, які відзначаються на його сім?ї. Стан його здоров?я не дає йому тривалий час виконувати фізичну роботу, довго сидіти в одному положенні, погано переносить спеку та холод, адже суглоби швидко реагують на зміну температури і починається біль. Частий кашель дратує оточуючих та позбавляє його впевненості в собі при спілкуванні, він почуває себе пригнічено. Ночами він довгий час може не спати із-за болю, постійно користується медикаментами полегшуючими свої страждання. Попри його вік та стан здоров`я він не може влаштуватися на роботу, щоб матеріально допомагати сім`ї.

Тривалий процес лікування захворювання, пов`язаного з виробництво позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. Він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані поганим самопочуттям та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманого ушкодження здоров`я, систематично необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному станах, що позбавляє його можливості жити нормальним життям.

Глибина його душевних страждань викликана, окрім вказаного, так безвідповідальною, недобросовісною поведінкою Відповідача по відношенню до нього, оскільки він тривалий час належним чином виконував свої трудові обов`язки забезпечуючи ціною власного здоров`я безперервну роботу та прибуток підприємства, яке в свою чергу не виконувало свій обов`язок по створенню безпечних умов праці, знехтувало та завдало шкоди його здоров`ю.

Вважає, що саме Відповідач повинний відшкодувати йому моральну шкоду, яка завдана втратою працездатності внаслідок професійного захворювання.

Просить стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання 355 000,00 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 30.07.2024 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Зазначає, що вимога Позивача про стягнення 355 000, 00 грн., як компенсації моральної шкоди з Відповідача, є безпідставно завищеною, та такою, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб Позивача і не повинен приводити до його збагачення. Просить в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 355 000,00 грн. відмовити у повному обсязі.

Відповідь на відзив позивачем до суду не подавалась.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на ім`я ОСОБА_1 , вказано, що останній працював на підприємстві Відповідача, а саме: з 26.04.1995 року по 22.08.1996 рік - котельник, газорізальник Криворізький державний гірничо - металургійний завод «Криворіжсталь»; з 30.09.1996 року по 01.02.2009 року газорізальник фасоносталеливарного цеху ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; з 01.02.2009 року по 04.04.2018 року - газорізальник ливарно - ковальського виробництва цеху ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (а.с. 8-10).

07 березня 2024 року ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» видано медичний висновок № 377, згідно з яким позивачу було установлено такі професійні захворювання: Радикулопатія попереково-крижова LA, LS, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м?язово - тонічним синдромами, периферичним нейросудиним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Захворювання професійне 07.03.2024.(а.с. 19,20).

По факту професійного захворювання позивача було проведено розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що був складений Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 03.04.2024 року, де в п. 17 вказано, що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: «працюючи з 05.04.2018 по 21.09.2023 - газорізальником дільниці вогневих робіт та відвантаження, Виробництво, Фасаносталеливарний цех ТОВ «ЛИВАРНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД»; був безпосереднім виконавцем робіт з різання деталей з різних марок сталей, кольорових металів і сплавів, різання прибутків, випарів літників, заток і задирок у відливках, зачищення від пригару внутрішніх порожнин відливок, різання різних сталей і сплавів з обробленням кромок під зварювання, з видалення на відливках обвалів, спаїв і коржів. Внаслідок недосконалості робочого місця, технологічного процесу устаткування, підпадав під вплив шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, у тому числі фізичних навантажень. Згідно медичного висновку лікарсько - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: з 30.09.1996 року по 01.02.2009 року - газорізальник фасоносталеливарного цеху ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; з 01.02.2009 року по 04.04.2018 року - газорізальник ливарно ковальського виробництва цеху ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"; з 05.04.2018 року по 21.09.2023 року - газорізальник дільниці вогневих робіт та відвантаження, Виробництво, фасоносталеливарний цех ТОВ «Ливарно механічний завод».»

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є: важкість праці: періодичне перебування в незручній робочій позі 70% часу зміни при нормі до 25%; величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу однією рукою складала 59850 кг/с при нормі до 36000 кг/с, згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за № 248 від 08.04.2014 року.

Відповідно до п. 20 Акту розслідування професійного захворювання від 03.04.2024 року, враховуючи роботу ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівництва, конкретних посадових осіб, які відповідальні за профілактику виникнення професійного захворювання встановити неможливо (а.с.16-18).

09 липня 2024 року, ОСОБА_1 пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступень втрати професійної працездатності в розмірі 60% по радикулопатії, з 10 червня 2024 року до 01.07.2026 року з датою переогляду 10.06.2026 року, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №130054 від 09.07.2024р. та встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК Серія 12ААБ №573689 від 09.07.2024 року з 10 червня 2024 року до 01.07.2026 року з датою перегляду 10.06.2026 року. (а.с. 21, 22).

В Індивідуальній програмі реабілітації інваліда №516 від 09.07.2024 року визначено ОСОБА_1 обмеження до пересування, трудової діяльності. Йому протипоказана важка праця, вимушена поза, довга хода, переохолодження, підняття важкостей. (а.с. 23).

Згідно відомостей з медичної документації, що наявна в матеріалах справи вбачається, що позивач неодноразово проходив лікування у зв`язку з професійними захворюваннями. (а.с. 25-27).

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити безпечні умови праці.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 №20рп-08 по справі № 1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII державна політика в області охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення незалежних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року з питання відшкодування моральної шкоди безпосередньо роботодавцем, у абзаці 9-му пункту 5-го встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України з забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини врегульовані статтею 237-1 КЗпП України, яка діяла на момент виникнення правовідносин та якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, отриманого внаслідок умов праці під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, суд вважає, що спричинена моральна шкода підлягає компенсації.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 №1-рп/2004передбачено: «4.1. Відповідно до статей 23,1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання..».

Визначене спростовує твердження відповідача про відсутність доведення позивачем наявності моральних страждань. Оскільки, наявність фізичних страждань і викликає моральні страждання, адже фізичний біль неможливо переносити без душевного болю - це є аксіоматична парадигма людського життя і не потребує якогось казуістичного опосередкованого доведення, на якому наполягав представник відповідача. На спростування доводів представника відповідача, матеріали справи переконливо доводять стан залежності позивача від отриманого професійного захворювання, та на сьогоднішній день є даність, яка формує його сприйняття оточуючого світу, перетворюючись на справжню муку.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» №4від 31.03.1995 з подальшими змінами, й приймає до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань позивача, ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, час протягом якого позивач працював у відповідача на посаді пов`язаної з виникненням професійного захворювання, глибину і ступінь його моральних страждань пов`язаних з фізичним станом здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, істотність вимушених негативних змін в його житті, ступінь втрати ним професійної працездатності, безстроковість даних негативних змін, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 240 000 (двісті сорок тисяч) грн., що буде домірним спричиненій позивачу шкоді та достатнім для її відшкодування.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 2400 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.237-1, ст.153 КЗпП України, ст. ст. 12, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) 240 000 грн. (двісті сорок тисяч гривень 00 копійок) без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ) на користь держави судовий збір в сумі 2400 грн. (дві тисячі чотириста гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено та підписано 30 грудня 2024 року.

Суддя: Н. А. Літвіненко