Провадження № 2/522/2599/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Тетькової В.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання дій незаконними, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2022 року від ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання дій незаконними, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив визнати дії АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» незаконними та такими, що обмежують право споживача (п. 4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII), а саме: дії Відповідача з односторонньої зміни умов договору про надання банківських послуг вид 30.10.2017 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме щодо збільшення кредитного ліміту у розмірі 40 000, 00 гривень, у розмірі 60 000, 00 гривень, у розмірі 70 000,00 гривень на суму заборгованості клієнта за договором; щодо зарахування Відповідачем отриманих від Позивача грошових коштів на здійснення щомісячного мінімального платежу, на погашення відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочення платежів, та відповідальності за порушення грошового зобов`язання; Скасувати заборгованість за договором банківських послуг від 30.10.2017 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 104 606, 12 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 30 жовтня 2017 року Позивачем подано через мережу інтернет анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг ПАТ «Універсал Банк», а саме відкриття поточного рахунку та встановленням кредитного ліміту на суму вказану в додатку відповідно до умов Договору.

Звертаючись до суду з позовом, Позивач зазначав, що Відповідачем штучно створені умови для збільшення заборгованості за відповіднім договором шляхом односторонньої зміни умов договору яка полягає у збільшенні кредитного ліміту у розмірі 40 000, 00 гривень, у розмірі 60 000, 00 гривень, у розмірі 70 000,00 гривень на суму заборгованості клієнта за договором, внаслідок чого у Відповідачем було нараховано грошові зобов`язання в розмірі 92 459, 26 гривень, а відтак договір від 30 жовтня 2017 року є нікчемним, оскільки існує порушення п. 4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, які полягають у погіршенні становища Позивача як Споживача послуг.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року цивільну справу надіслано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діяв адвокат Саінчук А.О. задоволено. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29 грудня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа.

За результатами передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою суду від 03 січня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 20 червня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.

29 січня 2024 року від представника Відповідача до суду надійшли заперечення щодо позовної заяви.

18 квітня 2024 року від представника Позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи постанови Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року по справі № 522/23454/20.

В судовому засіданні 13 серпня 2024 року представник Позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом досліджені докази, які наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні 19 грудня 2024 року представника Позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явися, сповіщався належним чином.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 30.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим між акціонерним товариством "Універсал Банк" та відповідачкою ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за умовами якої просив відкрити поточний рахунок у гривні.

За пункту 2 вказаної анкети, ОСОБА_1 погодилась з тим, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг укладення якого підтвердив та зобов`язався виконувати його умови.

Пункту 3 анкети-заяви, підписанням цього договору клієнт підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Крім того, в Анкеті позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Також ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дії згідно з договором (пункт 6 Анкети-заяви).

ОСОБА_1 підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису (пункт 9 Анкети-заяви).

Підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 надала право та доручила ПАТ «Універсал банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкрити у ПАТ «Універсал банк», без додаткових її розпоряджень для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед ПАТ «Універсалбанк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком (пункт 10 Анкети-заяви).

Усе листування щодо цього договору відповідачка просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (пункт 11 Анкети-заяви).

Також з долучених до позовної заяви документів убачається, що сторонами підписано паспорт споживчого, який серед іншого містить інформацію щодо: типу картки MasterCard Debet: вартості оформлення картки «Monobank» - безкоштовно; валюти картрахунку картки «Monobank» - гривня; пільгового періоду за карткою «Monobank» - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгової процентної ставки 0,00001; базової процентної ставки на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду) на місяць за карткою «Monobank» - 3,2% на місяць (38,4 % річних); збільшеної відсоткової ставки на місяць за карткою «Monobank» на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) - 6,4%; типу процентної ставки - фіксована; порядку повернення кредиту.

Дата надання вказаної вище інформації є аналогічною даті накладення електронного цифрового підпису кредитодавця. Також убачається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2019 року.

ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, а також підтвердила, отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором.

У графі підпис споживача, зазначено: «ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису».

У зв`язку з чим, матеріалами справи підтверджується, що 30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 власноруч підписала у паперовій формі анкету-заяву, що не спростовано останньою, за умовами якої серед іншого, вона просила відкрити поточний рахунок на її ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору. Також ОСОБА_1 погодилася, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Окрім того, відповідачка беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, як погодилася і з тим що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту, банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Також ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку.

Підписавши вказану вище анкету-заяву, ОСОБА_1 надала банку право та доручила здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у ПАТ «Універсалбанк», без додаткових її розпоряджень для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед ПАТ «Універсалбанк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком.

Між сторонами 30 жовтня 2017 року було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі і підписаний з використанням електронного підпису.

Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ "Універсал Банк" виконало своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в повному обсязі.

З довідки про наявність рахунку від 23 вересня 2022 року убачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано картку № НОМЕР_1 , строком дії до 04/24.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, ОСОБА_1 було встановлено наступні ліміти: 30 жовтня 2017 року - 27000,00 грн; 08 червня 2018 року - 40000,00 грн; 13 серпня 2018 року - 60000,00 грн, 30 жовтня 2018 року - 70000,00 грн.

Як убачається з виписки по рахунку, відкритого ОСОБА_1 у період з 30 жовтня 2017 року по 23 вересня 2022 року кредитний ліміт становив 70000 грн, заборгованість 104606,12 грн, баланс на початок періоду - 27000,00 грн, баланс на кінець періоду - 34606,12 грн. Також убачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, здійснюючи різні фінансові операції.

Зазначені обставини встановлені постановою Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року по справі № 522/23454/20 за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також, з відповідної постанови Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року по справі № 522/23454/20 вбачається, що позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2017 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33674, 57 грн.

Згідно положень ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив визнати дії АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» незаконними та такими, що обмежують право споживача (п. 4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII), а саме: дії Відповідача з односторонньої зміни умов договору про надання банківських послуг вид 30.10.2017 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме щодо збільшення кредитного ліміту у розмірі 40 000, 00 гривень, у розмірі 60 000, 00 гривень, у розмірі 70 000,00 гривень на суму заборгованості клієнта за договором; щодо зарахування Відповідачем отриманих від Позивача грошових коштів на здійснення щомісячного мінімального платежу, на погашення відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочення платежів, та відповідальності за порушення грошового зобов`язання; Скасувати заборгованість за договором банківських послуг від 30.10.2017 року укладеним між ОСОБА_1 та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 104 606, 12 гривень.

Згідно п.п.5.1, 5.2 п. 5 Розділу ІІ Умов ліміт кредитування та строк дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі та відповідному Додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.

ОСОБА_1 не заперечує отримання від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» кредитного ліміту у розмірі 27000 грн., проте не погоджується на те, що вона давала згоду на збільшення кредитного ліміту до 70 000 грн., про що вона навіть і не знала, оскільки під час користування коштами у неї в графі залишок відображалась сума коштів, тобто позитивна і не було відображено як заборгованість.

Суд не приймає до уваги зазначене, оскільки згідно з п. 3 анкети-заяви, ОСОБА_1 беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, які наразі існують між сторонами, відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки, встановлення кредитного ліміту, надання у користування грошових коштів у межах кредитного ліміту, нарахування процентів за користування коштами, є наслідком вже укладеного сторонами по справі Договору про надання банківських послуг від 30 жовтня 2017 року, який позивачкою певний час виконувався, що само по собі є підтвердженням його укладення та прийняття умов договору.

Дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що підписавши анкету-заяву, яка разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, позивач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, у справі № 732/670/19 постанова від 9 вересня 2020 року, в тому числі і щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді у відповідності з проектом «monobank».

Судом не встановлено та позивачем не доведено підстави для визнання нікчемним Договору про надання банківських послуг від 30 жовтня 2017 року укладеного між АТ КБ«Універсал Банк» та ОСОБА_1 , а отже й відсутні підстави для застосування наслідків нікчемного правочину.

Також суд звертає увагу, що впродовж тривалого проміжку часу, Позивач користувалась власними та кредитними коштами, здійснювала поповнення карткового рахунку, проте, із позовом про визнання укладеного договору нікчемним звернулась після порушення кредитором питання про стягнення кредитної заборгованості в судовому порядку.

Розглядаючи даний спір, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем, не доведено належними та допустимими доказами фактів, на які вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а відтак, підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає, що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду в справі № 522/1528/15-ц звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту.

Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 83 ЦПК України на Позивача покладено обов`язок подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із.ч.ч.2-3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, розглянувши цивільну справу всебічно та з врахуванням наданих доказів, суд вважає, що відповідні вимоги позивача не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,15,81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання дій незаконними, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30 грудня 2024 року у зв`язку з відключеннями енергопостачання по м. Одесі та Одеській області.

Суддя Чернявська Л.М.