судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» на постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів», третя особа - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, постановою від 19 червня 2024 року касаційну скаргу задовольнив частково, скасував постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 рокута направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.
1. Розглянувши справу Верховний Суд констатував, що на час перегляду цієї справи у касаційному порядку новий судовий акт (рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2022 року у справі № 761/3894/18) скасовано, а отже, обставини, на які посилалася заявник як на нововиявлені обставини, відпали, отже заяву ОСОБА_1 від 06 квітня 2023 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не може бути задоволено.
2. Водночас Верховний Суд зазначив, що не може задовольнити касаційну скаргу Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» і відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки це виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
3. Вказав, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по суті може бути розглянуто лише судом, що ухвалив судове рішення, інакше особа буде позбавлена права на перегляд такого судового рішення, а також зазначив, що нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не передбачено права касаційного суду постановляти судове рішення про задоволення/відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами і скасування ухваленого судом такого рішення.
4. Однак порядок звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, а також процедура розгляду таких заяв врегульована Главою 3 Розділу V ЦПК України.
5. Зокрема, частиною третьою статті 429 ЦПК України встановлено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
6. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі (частина шоста статті 429 ЦПК України).
7. Разом із цим частина сьома цієї ж статті вказує на те, що судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
8. Так, судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
9. Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;
2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
10. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті (стаття 409 ЦПК України).
11. Таким чином, ЦПК України не містить будь-яких обмежень для Верховного Суду, за результатами розгляду касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, прийняти одне з рішень, передбачених статтею 409 ЦПК України, зокрема і рішення про скасування судового рішення повністю і ухвалення нового рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Суддя В. В. Пророк