П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року у складі судді Гутій О.В., справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 21.10.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2845610, право вимоги за яким в результаті було відступлено позивачу. ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 44 900,00 грн., з яких 10 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1900,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 33000,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення боргу.

12.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 59-МЛ, відповідно до якого право вимоги перейшло до ТОВ «ФК Кредит-Капітал».

Відповідно до реєстру боржників за договором Факторингу № 59-МЛ від 12.01.2021 року ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 2845610 від 21.10.2020 року до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 44 900,00 грн., з яких 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1900,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 33000,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість, а тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки кредитний договір був укладений 21.10.2020 року, а платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 05.11.2020 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Відтак, позовна заява була подана вчасно з дотриманням всіх норм чинного законодавства, оскільки позовна заява була зареєстрована у поштовому відділені 30.10.2023 року, тому строк позовної давності не був пропущений, що підтверджується трекінгом Укрпошти № 193 та копією Поштового реєстру від 30.10.2023 року. Апелянт також звертає увагу, що відповідач ОСОБА_1 не виконав умов Кредитного договору, які були обумовлені сторонами, а тому наявні підстави для задоволення заявленого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

У відповіді на відзив товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з огляду на наступне.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 21.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2845610 (а.с.5-7)

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 кредит надається строком на 15 днів з 21.10.2020, термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом по 05.11.2020.

Відповідно до платіжного доручення № 31096315 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 10 000,00 гривень (а.с.10).

12.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 59-МЛ, відповідно до якого право вимоги перейшло до ТОВ «ФК Кредит-Капітал» (а.с.16-20).

Відповідно до витягу реєстру боржників за договором Факторингу № 59-МЛ від 12.01.2021 року ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 2845610 від 21.10.2020 року до відповідача в сумі 44 900,00 грн., з яких 10 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1900,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 33000,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам (а.с.21).

Підставами позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, який було укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті, підписана електронним цифровим підписом позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000 гривень; загальний строк кредитування 75 днів; пільговий період 15 днів; поточний період 60 днів; денна процентна ставка протягом пільгового періоду 2.00%; протягом поточного періоду 5.00%.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню Анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

ТОВ «Мілоан», як кредитодавець виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується платіжним дорученням № 31096315 ТОВ «Мілоан», згідно якого на особистий картковий рахунок клієнта ОСОБА_1 було нараховано 10 000,00 гривень (а.с.10).

ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість в розмірі 44 900,00 грн., з яких 10 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1900,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 33000,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам.

Сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

З умовами кредитування, у тому числі щодо нарахування відсотків за користування кредитом відповідач був ознайомлений.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно останнім не сплачено.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нарахування відсотків за кредитом слід здійснювати до 05.11.2020, оскільки тоді закінчується тільки пільговий період кредитного договору.

Як вбачається з договору про споживчий кредит №2845610 від 21.10.2020 та довідки по заяві на кредит №2845610, договір надається з 21.10.2020 і складається з пільгового та поточного періодів.

Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05.11.2020 (ч.1 п.1.3).

Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 04.01.2021 (згідно довідки по заяві на кредит №2845610 та ч.2 п.2.2.3) (а.с. 5-7, 11).

Тобто, даний кредитний договір складається з двох періодів, які є його невід`ємною частиною, тому нарахування процентів слід здійснювати до закінчення поточного періоду, а саме до 04.01.2021.

Із відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що проценти за користування кредитом після спливу його строку не здійснювались, такі нараховувались лише до 04.01.2021.

Таким чином заявлений позов є доведений та обґрунтований.

Стосовно висновку суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності, то такі висновки є помилковими з огляду на наступне.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений 21.10.2020 року, а платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем до 05.11.2020 року. Позовна заява була здана та зареєстрована позивачем у поштовому відділені 30.10.2023 року, що підтверджується трекінгом «Укрпошти» №193 та копією поштового реєстру від 30.10.2023 року. Відтак, строк позовної давності позивачем не був пропущений.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, помилково дійшов висновків про пропущення позивачем строків позовної давності та безпідставно відмовив у задоволенні заявленого позову.

З врахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у загальному розмірі 6317,60 грн, з яких за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст.ст.141, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ) заборгованість за кредитним договором № 2845610 від 21.10.2020 року в розмірі 44 900,00 грн., з яких 10 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 1900,00 грн. прострочена заборгованість за комісією, 33000,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ) 6317 (шість тисяч триста сімнадцять ) гривень 60 (шістдесят) копійок сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2024 року.

Головуючий:

Судді: