Справа № 581/433/24
Провадження № 2/581/209/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» про стягнення заборгованості за договором оренди,

в с т а н о в и в :

27 травня 2024 року представник позивача адвокат Рой І.В. через електронний кабінет звернулася до суду з позовом, який надалі уточнила та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди землі від 7 серпня 2015 року: за 2021 рік 4196,42 грн. орендної плати, 3934,78 грн. пені, 1465,03 грн. інфляційних втрат; за 2022 рік 5312,80 грн. орендної плати, 2999,08 грн. пені, 348,65 грн. інфляційних втрат; за 2023 рік 3349,73 грн. орендної плати, 393,73 грн. пені, 47,13 грн. інфляційних втрат. Також просила стягнути судові витрати.

Мотивує вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 3,1044 га, яка на підставі договору оренди землі від 7 серпня 2015 року, укладеного між позивачем, ОСОБА_2 та відповідачем, була передана орендареві у строкове платне користування строком на 7 років. Відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельними ділянками за 2021, 2022, 2023 роки.

Вважає, що у зв`язку з невиплатою орендної плати із відповідача підлягає стягненню пеня та інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати.

Ухвалою суду від 4 червня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Як вбачається із довідки про доставку електронного документу, ухвала суду про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі 5 червня 2024 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.

Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач є власником 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 3,1041 га з кадастровим номером :01:003:0003 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Подільківської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 13, 45).

7 серпня 2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (орендодавці) та ТОВ «Липоводолинський райснаб» був укладений договір оренди землі, згідно із яким орендодавці надали, а орендар прийняв у строкове платне користування належну орендарям земельну ділянку загальною площею 3,1044 га, в тому числі рілля 3,1044 га з кадастровим номером :01:003:0003. Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки за договором від 7 серпня 2015 року, земельна ділянка була передана орендарю (а.с. 14-16).

Право оренди на підставі договору оренди землі від 7 серпня 2015 року зареєстровано державним реєстратором Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області 5 липня 2016 року.

9 серпня 2023 року зареєстровано припинення права оренди.

11 серпня 2023 року зареєстровано право оренди належної позивачу земельної ділянки за іншим орендарем (а.с. 13, 46 зворот).

Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі від 7 серпня 2015 року:

Пункт 2.: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1044 га, в тому числі рілля 3,1044 га, кадастровий номер: :01:003:0003.

Пункт 8.: Договір укладено на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.

Пункт 9: Орендна плата складає 6530,68 грн., що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою.

У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю. Орендна плата може сплачуватися орендодавцю готівкою через касу орендаря, згідно розрахункової відомості за виключенням податку з доходів фізичних осіб. Орендна плата також може справлятися у натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах, за згодою сторін по діючим в орендаря цінам на продукцію, роботи та послуги;

Пункт 10.: Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

Пункт 11.: Орендна плата вноситься у строк до 30 грудня поточного року, в якому використовується земельна ділянка;

Пункт 12.: Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами та/або іншими документами;

Пункт 14.: У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу;

Пункт 13.: Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом;

Пункт 37: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Пункт 44: Договір набирає чинності після його підписання Сторонами цього договору та передачі земельної ділянки за актами приймання передачі.

Письмові докази виплати орендної плати на підставі договору оренди землі від 7 серпня 2015 року за 2021-2023 роки суду не надані.

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Воєнний стан на території України був запроваджений 24 лютого 2022 року, а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» набрав чинності 19 листопада 2022 року.

Висновки суду по суті спору.

Строк дії укладеного між сторонами договору оренди від 7 серпня 2015 року 7 років, однак відповідно до положень пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» набрав чинності 19 листопада 2022 року, договір оренди землі поновлено на 1 рік, тобто до 8 серпня 2023 року.

Спір між сторонами у справі виник з приводу виплати орендної плати за 2021-2023 роки за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 7 серпня 2015 року.

Аналіз пунктів 9., 10., 11. договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату за договором оренди землі від 7 серпня 2015 року в сумі 3256,84 грн. (половину від загальної суми 6513,68 грн.) за один рік користування земельною ділянкою до 31 грудня щорічно з урахуванням індексації, орендну плату за 2021 рік до 30 грудня 2021 року, орендну плату за 2022 рік до 30 грудня 2022 року, а орендну плату за 2023 рік до 30 грудня 2023 року.

З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи відомостей про виплату орендної плати позивачу за 2021-2023 рік у розмірі, визначеному у договорі, з огляду на це суд вважає, що відповідач належно не виконав умови договору щодо виплати позивачу орендної плати за 2021-2023 роки та порушив вимоги статей 21, 25 Закону України «Про оренду землі», а також умови договору оренди землі від 7 серпня 2015 року.

Оскільки сторони договору оренди землі домовились про виплату орендної плати з урахуванням індексації, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено обов`язок орендаря індексувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції, інше не передбачено договором оренди землі, отже відповідач мав щорічно виплачувати орендну плату на користь позивача, проводячи її індексацію, враховуючи при цьому індекси інфляції.

Відтак, беручи до уваги принципи цивільного права, зокрема добросовісність, справедливість та розумність, тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди землі за 2021 рік як добуток індексів інфляції з січня 2021 по грудень 2021 року та складає 1,10015334. А тому розмір орендної плати по договору оренди за 2021 рік складає 3583 грн. (3256,84 грн. х 1,10015334).

За 2022 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року як добуток індексів інфляції з січня 2022 по грудень 2022 року та складає 1,26603244. А тому розмір орендної плати по договору оренди за 2022 рік складає 4123 грн. (3256,84 грн. х 1,26603244).

За 2023 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року як добуток індексів інфляції з січня 2023 по 9 серпня 2023 року та складає 1,02498. А тому розмір орендної плати по договору оренди за 2023 рік складає 3385 грн. (3265,34 грн. х 1,03953).

Вказані суми орендної плати підлягають виплаті орендодавцю після утримання із цих суми орендарем, як податковим агентом, податків та зборів.

У зв`язку з невиплатою орендної плати за 2021 рік на підставі пункту 14 договору оренди землі від 7 серпня 2015 року на користь позивача із відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 2415 грн., розрахунок якої є таким:

за період з 31 грудня 2021 року по 20 січня 2022 року розмір пені становить 37 грн. = 3583 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 18 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/ 365*21 днів прострочки;

за період з 21 січня 2022 року по 2 червня 2022 року розмір пені становить 261 грн. = 3583 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 20 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/ 365*133 днів прострочки;

за період з 3 червня 2022 року по 27 липня 2023 року розмір пені становить 2061 грн. = 3583 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 50 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/ 365*420 днів прострочки;

за період з 28 липня 2023 року по 9 серпня 2023 року розмір пені становить 56 грн. = 3583 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 44 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/ 365*13 днів прострочки.

За невиплату орендної плати за 2022 рік на підставі пункту 14 договору оренди землі від 7 серпня 2015 року на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 1244 грн., розрахунок якої є таким:

за період з 31 грудня 2022 року по 27 липня 2023 року розмір пені становить 1180 грн. = 4123 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2022 рік) х 50 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/ 365* 209 дні прострочки;

за період з 28 липня 2023 року по 9 серпня 2023 року розмір пені становить 64 грн. = 4123 грн. (сума заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 44 (подвійна облікова ставка НБУ)/100/ 365*13 днів прострочки.

Щодо нарахування пені за порушення сплати орендної плати за 2023 рік по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року слід зазначити, що нарахування пені за порушення сплати орендних платежів після 9 серпня 2023 року, тобто після припинення строку дії договору оренди, є безпідставним з огляду на припинення договірних правовідносин, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року підлягають стягненню у сумі 1279 грн., розрахунок є таким: 3583 (заборгованість по орендній платі за 2021 рік) х 135,721% (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2021 року по 27 травня 2024 року) : 100%. 3583 грн. (заборгованість по орендній платі за 2021 рік).

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року підлягають стягненню у сумі 296 грн., розрахунок є таким: 4123 (заборгованість по орендній платі за 2022 рік) х 107,202% (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2022 року по 27 травня 2024 року) : 100%. 4123 грн. (заборгованість по орендній платі за 2022 рік).

Інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року підлягають стягненню у сумі 68 грн., розрахунок є таким: 3385 (заборгованість по орендній платі за 2023 рік) х 102,016 % (сукупний індекс інфляції за період з 31 грудня 2023 року по 27 травня 2024 року) : 100%. 3385 грн. (заборгованість по орендній платі за 2022 рік).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 16393 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року за 2021 рік у сумі 3583 грн., орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік у сумі 4123 грн., орендна плата по договору оренди землі за 2023 рік у сумі 3385 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2021 рік у сумі 2415 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 1244 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у сумі 1279 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 296 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік у сумі 68 грн.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також, оскільки позов задоволено частково на 74 %, а позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 896,28 грн. (1211,20 грн. 100%, 896,28 грн. 74%) судового збору.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частин 1 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано:

копію ордера серії ВІ №1219683 від 27 травня 2024 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Липоводолинському районному суді адвокатом Рой І.В. (а.с. 32),

копію договору про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Рой І.В. та ОСОБА_1 , актом прийняття наданих послуг, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу станом на 27 травня 2024 року за договором від 20 травня 2024 року становить 10000 грн. (а.с. 18-21),

копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року, укладеного між адвокатом Рой І.В. та ОСОБА_1 , відповідно до якої сторони погодили, що ОСОБА_1 протягом 30 робочих днів з моменту винесення рішення по справі здійснює оплату вартості послуг з надання правової допомоги в розмірі 10000 грн. (а.с. 20).

Беручи до уваги складність справи, яке є справою середньої складності, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів, ціну позову та значення справи для сторін, часткове задоволення позовних вимог, враховуючи при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (дійсність та необхідність), розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір цих витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» на користь ОСОБА_1 16393 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 7 серпня 2015 року за 2021 рік у сумі 3583 грн., орендна плата за 2022 рік у сумі 4123 грн., орендна плата за 2023 рік у сумі 3385 грн., із відрахуванням із цих сум податків та інших обов`язкових платежів відповідно до чинного законодавства, пеня за невиплату орендної плати за 2021 рік у сумі 2415 грн., пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 1244 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у сумі 1279 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 296 грн., інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік у сумі 68 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» на користь держави 896,28 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» на користь ОСОБА_1 4000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Липоводолинський Райснаб» (с. Подільки Роменського району Сумської області, вул. Паркова, ).

Суддя О. В. Кузьмінський