Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2024 р. Справа № 596/1829/23

Провадження № 2/596/99/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом адвоката Веприка Тараса Михайловича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Веприк Т.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :02:002:1049, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . За час свого життя вона на випадок своєї смерті вчинила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла позивачці ОСОБА_1 .. За заявою позивачки про прийняття спадщини від 27.06.2022 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Дудкою Н.М. заведено спадкову справу за №22/2022. Інших спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України немає, чоловік покійної помер ще до відкриття спадщини.

05 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Дудкою Н.М. видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_2 . Разом з тим, позивачка ОСОБА_1 є ще власником 1/4 частки житловою будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Таким чином, позивачка внаслідок успадкування 3/4 частки, стала власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Проте, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку під вказаним будинком (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1049, площа 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала на праві спільної сумісної власності позивачці та спадкодавцю. Підставою відмови зазначено необхідність визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на землю та відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (з визначенням її частки).

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Веприк Т.М. в підготовче судове засідання не з`явилися, однак, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 липня 1962 року. (а.с.10).

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 21 липня 1984 року, ОСОБА_6 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 21 липня 1984 року. (а.с.11).

Згідно даних Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 824190 від 31 жовтня 2012 року, земельна ділянка площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер :02:002: 1049, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній сумісній власності співвласників - громадян: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с.22,23).

19 липня 2017 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 (позивачці по справі), що стверджується копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Дудкою Н.М. 19 липня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 247, який на день смерті не змінений і не скасований. (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 25 жовтня 2021 року Копичинецькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 188. (а.с.9).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на спірну земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки рекомендаційного характеру за № 49/02-14 від 05.10.2023 року, виданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Дудкою Н.М., 27 червня 2022 року заведено спадкову справу № 22/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини, яку зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 27 червня 2022 року за № 40. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 Цивільного кодексу України у ОСОБА_2 не було, чоловік її помер ще до відкриття спадщини. (а.с.24).

05 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Дудкою Н.М. видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_4 від 05.10.2023, витягом №74227713 про реєстрацію в спадковому реєстрі та витягом №349333531 з Державного реєстру речових прав. (а.с.16-18).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 353200662 від 06.11.2023 року, позивачка ОСОБА_1 є власником 1/4 частки житловою будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ААА № 587387 від 21.12.1996 року, виданого Копичинецькою державною нотаріальною конторою. (а.с.19-21).

Таким чином, позивачка внаслідок успадкування 3/4 частки, стала власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Проте, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку під вказаним будинком (кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1049, площа 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала на праві спільної сумісної власності позивачці та спадкодавцю. Підставою відмови зазначено необхідність визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на землю та відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (з визначенням її частки), що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Дудкою Н.М. від 05.10.2023 року за № 49/02-14. (а.с.24).

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. ст. 1217 та 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1226 ЦК України закріплено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У відповідності до роз`яснень закріплених пунктом 12 та 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «По судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на зміст статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Із зазначеного вбачається, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 16.06.2021 року у справі № 570/997/19, в якій також зазначено, що у такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічні правові висновки неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20.06.2018 року у справі № 640/13903/16-ц; від 20.06.2018 року у справі № 266/5267/18; від 20.03.2019 року у справі № 550/1040/16-ц; від 22.04.2020 року у справі № 601/2592/18; від 22.04.2020 року у справі № 127/23809/18; від 27.05.2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 року у справі № 464/1663/18. Зазначене свідчить про сталість судової практики у даній категорії спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Зазначене узгоджується з приписами ч.1 ст.120 ЗК України, згідно з якою у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Окрім цього, відповідно до роз`яснень викладених у пунктах 10 та 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно зі ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З урахуванням успадкованої позивачем частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , після смерті її матері ОСОБА_2 , даний будинок належить позивачу на праві особистої приватної власності.

Тож, відповідно до положень ст.120 ЗК України та 1225 ЦК України, вищенаведених роз`яснень, враховуючи цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер: :02:002:1049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з набуттям позивачем права власності на весь будинок у АДРЕСА_1 , що знаходиться за вказаною адресою, право власності на дану земельну ділянку, без зміни її цільового призначення має перейти до позивача, як єдиного спадкоємця померлої ОСОБА_2 ..

У зв`язку з цим, а також враховуючи факт набуття позивачем права власності на весь будинок в АДРЕСА_1 , зокрема шляхом спадкування частки померлого співвласника будинку ОСОБА_2 , а також цільове призначення прибудинкової земельної ділянки загальною площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер: :02:002:1049, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 331, 377, 392, 1217, 1218, 1220, 1222, 1226, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 120, 125, 126, Земельного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 141, 206, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов адвоката Веприка Тараса Михайловича (адреса: АДРЕСА_2 ) в інтересах позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 ) до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області (, місцезнаходження якої: м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Чортківського району, Тернопільської області) про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , а саме, на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :02:002:1049, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 09 лютого 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна