Справа № 944/5293/19
Провадження №2/944/113/24

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді- Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Яворові, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Новояворівська міська рада Львівської області про усунення перешкоди користування дорогою загального користування та приведення дороги загального користування у попередній стан шляхом демонтажу огорожі, яка розташована на дорозі загального користування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Новояворівська міська рада Львівської області про усунення перешкоди користування дорогою загального користування та приведення дороги загального користування у попередній стан шляхом демонтажу огорожі, яка розташована на дорозі загального користування.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . По сусідству з її господарством, з однієї сторони, знаходиться домоволодіння відповідача ОСОБА_4 , заїзд до якого, останньою здійснюється повз заїзд до її домоволодіння, а з іншої сторони знаходиться домоволодіння покійної ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_4 .

Впродовж тривалого часу в колишньому домоволодінні покійної ОСОБА_7 господарює ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 .

Влітку 2019 року відповідачі демонтували стару огорожу домоволодіння покійної ОСОБА_7 та встановили нову,яку змістили на декілька десятків сантиметрів в сторону дороги загального користування по вулиці Ст. Бандери с.Молошковичі Яворівського району Львівської області, що в свою чергу перешкоджає їй повноцінно користуватися дорогою загального користування та значно ускладнює заїзд транспортних засобів до її господарства. Місце захоплення дороги загального користування зображено на фототаблицях, які є додатками до даного позову.

Вона та члени її сім`ї неодноразово звертали увагу відповідачам не чинити незаконних дій по встановлені нової огорожі, викликали працівників поліції, однак, огорожу все ж таки добудували.

З відповіді на адвокатський запит, наданої Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області вбачається, що законних прав, щодо майна домогосподарства покійної ОСОБА_7 відповідачі не мають.

Вважає, що Рішення виконавчого комітету Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області №68 від 15.11.2007 року, було прийнято не на підставі ЗУ «Про місцеве самоврядування в України»,тому протирічить п.6 листа Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області за вихідним №539 від 07.10.2019 року, та не може створити жодних юридичних наслідків.

Звертає увагу суду на те, що ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах у 2007році здійснювалось на підставі Інструкції №95 з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 18 квітня 2005 р.

Інструкцією не передбачено, що після ліквідації домогосподарства його майно може передаватись приватним особам на підставі рішення чи переводитись із житлового будинку у допоміжну господарську споруду.

Вважає, що після ліквідації домогосподарства залишився житловий будинок, який ніким не було успадковано, відтак, Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області відповідно до вимог ч.2 ст.335 ЦК України, мала б такий житловий будинок взяти на облік, як безхазяйну річ.

У фототаблиці№ 2 відображено стару огорожу та стовпці, які були забетоновані, однак, нова огорожа уже розміщена не по контуру старої огорожі, а з виступом на дорогу загального користування, на вулиці Ст. Бандери у с. Молошковичі Яворівського району Львівської області, що веде до заїзду в її домоволодіння.

У фототаблицях №№3,6 відображено побудовану відповідачами нову огорожу.

Візуально чітко видно, що стовпці на нову огорожу зміщені на дорогу загального користування.

Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області за її заявою було проведено комісійне обстеження спірної земельної ділянки дороги загального значення, по АДРЕСА_1 , складено акт обстеження земельної ділянки № 2 від 02.05.2018 року та схему до нього, з якої вбачається, що дійсно відповідачі встановили огорожу, яка перешкоджає безперешкодному заїзду до її домоволодіння і рекомендовано перенести паркан у глиб домогосподарства покійної ОСОБА_7 .

У п.3 листа Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області №539 від 07.10.2019 року підтверджується факт влаштування огорожі на дорозі загального значення, на вулиці Ст.Бандери у с. Молошковичі Яворівського району Львівської області зі сторони домоволодіння покійної ОСОБА_7 .

Слід звернути увагу, що відповідач ОСОБА_4 здійснила захоплення частин земельної ділянки дороги загального значення по АДРЕСА_1 , дана обставина підтверджується копією плану території на яку нанесено спірні земельні ділянки та копіями судових рішень.

Зазначені дії відповідачів, щодо встановлення ними огорожі на дорозі загального значення, звузили ширину проїзджої частини дороги, зокрема заїзду до її домогосподарства, самовільно захопивши частину земельної ділянки, яка слугувала дорогою загального значення.

Заходи досудового врегулювання спору з її сторони вживалися, однак бажаних результатів не дали.

Просить суд позовні вимоги задовольнити. Зобов`язати відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не чинити їй, перешкод у користуванні дорогою загального користування по АДРЕСА_1 та за власний рахунок демонтувати самовільно встановлені чотири секції (прольоти) огорожі з металопрофілю разом із стовбцями та фундаментом з дороги загального користування по АДРЕСА_1 починаючи від бетонного стовбця в`їзних воріт її домогосподарства вздовж домогосподарства покійної ОСОБА_7 .

30.01.2020року представником відповідачки ОСОБА_4 адвокаткою Почкіною О.М. на адресу суду було скеровано відзив, з якого слідує, що сторона відповідача позовні вимоги заперечує. В обгрунтуванні відзиву представник ОСОБА_4 покликалася на те, що позивачі у позовній заяві вказують на те, що відповідачі звели нову огорожу не на місці старої, а відступивши від старої огорожі на декілька десятків сантиметрів в сторону дороги загального користування, що перешкоджає позивачу повноцінно користуватися дорогою, та значно ускладнює маневреність транспортних засобів, однак, в підтвердження цього ненадали жодних доказів в розумінні вимог ст.76ЦПКУкраїни. Позивач в якості доказіва долучив фототаблиці, однак, такі, не можуть вважатися доказами в розумінні ст.76 ЦПК України, оскільки, захоплення дороги загального користування в населеному пункті має підтверджуватися доказами що дозволяють технічно встановити розмір такого захоплення.

До матеріалів справи позивач долучив план території виготовлений ЯРВВ ЛРФ ДП ЦДЗК 2017року, тобто, на момент існування старої огорожі, з межами якої позивач був згідний, однак, цей письмовий доказ не є таким, що підтверджує факт захоплення дороги загального користування відповідачами, оскільки, в ньому відображена інформація, що не відповідає дійсності. Зокрема, в плані території відображено земельну ділянку, яка була відведена під дороги та проходи згідно генерального плану с.Молошковичі. Згідно цього позначення дорогою є частина території колишнього домоволодіння ОСОБА_7 , однак, станом на поточну дату генерального плану с.Молошковичі не має. На підтвердження даної обставини в порядку ч. 4 ст.81 ЦПК України відповідачем разом із даним відзивом було подано суду клопотання про витребовування для огляду судом та учасниками справи генерального плану с. Молошковичі Бердихівської сільської ради, відтак даний доказ в частині позначення межі дороги загального користування є недопустимим та не достовірним в розумінні ч.2 ст.78 та ст.79 ЦПК України.

Крім цього, даний план виготовлений в 2017 році, тоді як за твердженням позивача, ще існувала стара дерев`яна огорожа.

З метою встановлення власника чи користувача майна ОСОБА_7 , адвокатом позивача було подано адвокатський запит №10 від 27.09.2019р.. З відповіді Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області №539 від 07.10.2019р. на адвокатський запит слідує, що відповідачі фактично не мають жодних законних прав щодо майна ОСОБА_7 яка була матір`ю. відповідачки, дана відповідь базується на припущеннях позивача та сільської ради.

До позовної заяви позивачем долучено копію акту обстеження земельної ділянки від 02.05.2018р., складеного комісійно та затвердженого головою Бердихівської сільської ради із схемою до нього.З вказаного акту в сукупності із планом території виготовленого ЛРФ ДП ЦДЗК 2017року вбачається, що частина заїзду до домоволодіння ОСОБА_3 не захоплена ОСОБА_4 , і лише для врегулювання претензій ОСОБА_3 щодо розширення заїзду до домоволодіння, сільською радою було запропоновано забрати частину земельної ділянки ОСОБА_4 , яка перебувала в користуванні ОСОБА_7 .

Вважає, що дана позовна заява грунтується виключно на припущеннях ОСОБА_3 , без відповідних доказів порушення її прав відповідачами, та подана для забезпечення комфортніших умов позивача за рахунок земельної ділянки відповідачів.

Згідно довідок №436 від 16.03.2017р. та №571 від 13.02.2015р., виданих Бердихівською сільською радою в користуванні ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку перебувала земельна ділянка площею 0,04 га., однак, відповідно до плану земельної ділянки, складеного за результатами кадастрової зйомки, земельної ділянки, її площа складає 0.0316га., тобто, площа земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ОСОБА_7 зменшилася на 84кв.м.

Позивач вимагає демонтувати 4 прольоти огорожі зі стовпцями та фундаментом. Якщо співставити таку вимогу з фототаблицями, долученими позивачем, то з фототаблиць №№ НОМЕР_1 , 5, 4 та схеми до Акту обстеження земельної ділянки №2 від 02.05.2018р., вбачається, що позивач просить суд встановити межу дороги загального користування згідно пропонованого сільською радою варіанту для вирішення комфортного заїзду позивача до свого домоволодіння за рахунок земельної ділянки відповідача.

Вважає, що позивач свідомо не долучив до матеріалів позовної зави копію плану забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1 (додаток відповідно до плану забудови земельної ділянки ОСОБА_3 , де вбачається, що заїзд до її будинковолодіння проходить по прямій лінії, а не так, як запропоновано Бердихівською сільською радою в Акті обстеження земельної ділянки №2 від 02.05.2018р. та як викладено в позовних вимогах.

Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах (наказ Держкомітету статистики України №95 від 18.04.2005р.) не передбачено, що після ліквідації домогосподарства майно можливо передати приватним особам на підставі рішення та перевести таке із житлового будинку у допоміжну господарську споруду.

Рішенням №68 від 15.11.2007року Бердихівської сільської ради вирішено закрити погосподарський рахунок АДРЕСА_2 та перевести житловий будинок в допоміжну господарську споруду ОСОБА_4 ..Секретарю сільської ради провести зміни в погосподарській книзі за 2006-2010.

Отже, в даному випадку відсутній той факт, що після ліквідації домогосподарства ОСОБА_7 відбулася передача його майна приватним особам та переведення такого в господарську споруду.

Крім того, позивач не навів обставини та докази, які їх підтверджують, про те, що майно ОСОБА_7 слід визнати як безхазяйною річчю.Просить в задоволенні позову відмовити.

05.02.2020року адвокат Дзидз А.В. який діє в інтересах ОСОБА_3 подав відповідь на відзив, з якого слідує, що у фототаблиці № НОМЕР_2 , місце розташування старої огорожі домогосподарства покійної ОСОБА_7 до моменту її демонтажу відповідачами, нанесені самостійно ОСОБА_3 а тому до уваги звичайно братися не можуть. У фототаблиці №2 зображено стару огорожу та стовпці, які були забетоновані на нову огорожу з яких вбачається, що нова огорожа розміщена не по контуру старої огорожі, а з виступом на дорогу загального значення, по АДРЕСА_1 , яка веде до заїзду домоволодіння ОСОБА_3 . У фототаблиці № НОМЕР_3 зображено нову огорожу, зокрема її візуальне місце розташування по відношенню до горіха для порівняння з місцем розташування старої огорожі, яка зображена у фототаблицях №№1,4.

Вважає безпідставним покликання сторони позивача, на те, що позовна заява грунтується виключно на припущеннях ОСОБА_3 , без відповідних доказів порушення її прав відповідачами.

Крім цього, у відзиві представник відповідачки визнає те, що у колишньому домоволодінні ОСОБА_7 господарює ОСОБА_4 , тобто, один із відповідачів. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , брали участь у будівництві нової огорожі, про що свідчать фототаблиці де відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зображені при проведенні будівельних робіт.

Представник відповідача зазначає, що позовну заяву подано для забезпечення комфортніших умов заїзду позивачів до свого домоволодіння за рахунок земельної ділянки відповідачів, якими у даній справі є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вважає, що сторона відповідача безпідставно вважає земельну ділянку, яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 земельною ділянкою відповідачів у справі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

До відзиву стороною відповідача не долучено жодного належного доказу, який би підтверджував будь-яке право відповідачів, щодо земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 . З огляду на наведені норми законодавства та визнання факту користування зазначеною земельною ділянкою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без правової підстави, вбачається наявний факт самовільного зайняття зазначеними особами вказаної земельної ділянки.

Звертає увагу суду, що з довідки № 436 від 16.03.2017 року слідує що за ОСОБА_7 рахувалось 0,04 га під будівлями, однак, під якими будівлями невказано, оскільки, позивач не підтверджує належними доказами, що у покійної ОСОБА_7 була будівля(чи будівлі) площа забудова якої(яких) становила 0,04га. Раніше заміри площ земельних ділянок проводились на місцевості без прив`язки до топографічної зйомки та координат на відміну від плану земельної ділянки, який виготовлений із використанням топографічної зйомки та прив`язаний до координат ТзОВ «Землебудпроект», а тому відхилення у площі між різними видами замірів є можливе, оскільки останнє є найточнішим.

Обгрунтування незахоплення відповідачами дороги загального користування шляхом порівняння площі 0,04га, яка зазначена у довідці виконкому Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області №436 від 16.03.2017 року та площі земельної ділянки 0,0316 га, яка самовільно зайнята відповідачами є незрозумілим та недоцільним.

14.02.2020року представником відповідачки ОСОБА_4 - адвокаткою Почкіною О.М. на адресу суду скеровано заперечення, з яких слідує, що позивач проживає по АДРЕСА_1 , по сусідству з нею з однієї сторони знаходиться домоволодіння, власником якого є ОСОБА_4 , заїзд до якого останньою здійснюється повз заїзд до домоволодіння ОСОБА_3 , а з іншої - домоволодіння покійної ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_4 . Згідно з відповіді Бердихівської сільської ради №539 від 07.10.2019р. на адвокатський запит виявилося, що відповідачі фактично не мають жодних законних прав щодо майна ОСОБА_7 .

Просить суд звернути увагу на рішення №68 виконавчого комітету Бердихівської сільськоіі ради Яворівського району Львівської області від 15.11.2007р., яке є законним.

Відповідач ОСОБА_4 визнала лише одну обставину - вона господарює у колишньому домоволодінні ОСОБА_7 , яка була її матір`ю, про що вказано у відзиві.

Позивач, в запереченні на доводи відповідача щодо зменшення розмірів земельної ділянки ОСОБА_7 вказує, що невідомо яким способом було проведено обміри земельної ділянки та коли. Оскільки раніше заміри площ земельних ділянок проводилися на місцевості і візуального обстеження без прив`язки до топографічної зйомки та координат, а тому відхилення у площі між різними видами замірів є можливе.

В даному випадку,звертаю увагу суду на розмір площі, на яку зменшилася земельн ділянка, що перебувала в користуванні ОСОБА_7 на 84 кв. м.,а якщо врахувати, що в цю різницю ще й включено самозахоплену земельну ділянку так званої «дороги загального користування» - то площа, на яку зменшилася земельна ділянка ОСОБА_7 , збільшується.

Крім того, топографічна зйомка і обміри земельної ділянки, які робилися раніше дозволяють встановити межі земельної ділянки та їх площі. Адже вирізняються між собою виключно спеціалізованими приладами, за допомогою яких результати таких робіт оформляються в паперовому вигляді (як було раніше) та в електронному та паперовому вигляді (як є на даний час).

Відтак твердження позивача про те, що заміри земельної ділянки ОСОБА_7 проведені раніше (тобто площа, яка обліковується в сільській раді) не відповідають знакам, проведеним ТзОВ «Землебудпроект» є не обґрунтованими.

Щодо замірів так званої «дороги загального користування», то відомості відсутні коли та яким способом були встановлені межі, та розміри так званої «дороги загального користування» і яким документом це передбачено, однак, позивач покликається на те, що такі зроблені.

Позивач вимагає демонтувати 4 прольоти огорожі зі стовпцями та фундаментом, вказавши, що роботи по встановлені огорожі навколо земельної ділянки, що перебувала у користуванні ОСОБА_7 , виконувалися відповідачами літом 2019року.Однак, це спростовується матеріалами справи №463572/14-ц, предметом якої була правомірність встановлення тієї ж огорожі відповідачем з іншої сторони земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ОСОБА_7 .

Власне рішеннями судів у справі №463572/14-ц встановлено факт правомірності користування ОСОБА_4 земельною ділянкою, що перебувала в користуванні ОСОБА_7 .

Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дзидз А.В. позовні вимогами підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив. Просить позовні вимоги задовольнити.Усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування та привести дорогу загального користування у попередній стан шляхом демонтажу огорожі, яка розташована на дорозі загального користування.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_4 адвокатка Почкіна О.М. надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях. Крім цього пояснила що заїзд шириною 4 м є достатній для проїзду будь-якої техніки. Позивачем на надано жодних доказів, які підтверджують самовільне захоплення відповідачами земельної ділянки загального користування. Генерального плану с.Молошковичі не має. З акту обстеження земельної ділянки вбачається, що комісія Бердихівської сільської ради пропонує відсунути огорожу для врегулювання конфлікту. Надані позивачем фотографії, не можуть бути допустимим доказом, оскільки мають інформативний характер. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 07.09.2021 ширина проїзджої частини дороги становить 4 м., що дозволяє заїзду та виїзду легкового та вантажного автомобілів по вул.Ст Бандери .Гілки дерева горіх, яке знаходиться на подвір`ї ОСОБА_4 мають бути зрізані зі сторони проїзджої частини,що й було зроблено відповідачами, жодних захоплень не було виявлено. Покази свідків дані в судовому засіданні є непослідовними, оскільки, це люди похилого віку. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилися, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, та винести рішення за наявних матеріалів у справі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 яка пояснила, що проживає за 150 метрів від ОСОБА_3 , їй відомо проте, що у ОСОБА_4 була стара дерев`яна огорожа, яку вони влітку 2019року демонтували, посунувши таку на декілька десятків сантиметрів де 20см, де 50см. в сторону дороги загального користування де було домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , тим самим захопивши частину вулиці загального користування. Великий транспорт може заїхати, але з трудом; свідка ОСОБА_10 яка пояснила, що вона проживає неподалік від ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .. У 2020 році вона часто приходила до ОСОБА_9 щоб їй допомогли із технікою під час посівної чи збирання урожаю. Їй відомо що в ОСОБА_4 була стара дерев`яна огорожа, яку вона демонтувала, та поставила новий гарний паркан змістивши стовпці приблизно на 30см., до вулиці загального користування по якій заїзджає ОСОБА_3 , тому велика техніка там не може проїхати. ОСОБА_3 має інший заїзд до власного домогосподарства, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спірні правовідносини стосуються порядку здійснення права власності та права користування земельними ділянками та регулюються положеннями Цивільного кодексу Українищодо режиму права власності та Земельного Кодексу України.

Згідно зі статтею 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно зі статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що сторони є сусідами, позивач проживає по АДРЕСА_1 , відповідачі АДРЕСА_1 , з іншої сторони домоволодіння позивача знаходиться домоволодіння покійної ОСОБА_7 (матері відповідачки ОСОБА_4 ).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідачі здійснили демонтаж старої огорожі домоволодіння ОСОБА_7 та встановили нову огорожу, відсупивши від старої огорожі на декілька десятків сантиметрів в сторону дороги загального користування по вул.Ст.Бандери с.Молошковичі, що перешкоджає їй повноцінно користуватись дорогою загального користування та значно ускладнює маневреність транспортних засобів що заїзджають до її двору, конфлікт триває з літа 2019року.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням №68 виконавчого комітету Бердичівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 15.11.2007 року, відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та розгляду заяви ОСОБА_4 , вирішенозакрити погосподарський рахунок АДРЕСА_2 та перевести житловий будинок в допоміжну господарську споруду ОСОБА_4 ..Секретарю сільської ради провести зміни в погосподарській книзі за 2006-2010.

З відповіді №539 від 07.10.2019року, наданої Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області на адвокатський запит вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету Бердичівської сільської ради №68 від 15.11.2007 року, погосподарський рахунок №493 будинку покійної ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 було закрито та переведено житловий будинок в допоміжну господарську споруду ОСОБА_4 . Будь-які дозволи чи погодження у вигляді рішень Бердичівською сільською радою будь-яким особам щодо майна зазначеного господарства не надавалось. Сільській раді відомий факт влаштування на дорозі загального значення по АДРЕСА_1 огорожі зі сторони домоволодіння покійної ОСОБА_7 , однак, така на даний час не може вчиняти жодних заходів щодо питання влаштування огорожі, у зв`язку з тим, що зараз перебуває на виконанні рішення Яворівського районного суду від 11.11.2015 року у справі №460/3572/14-ц, яким зобов`язано ОСОБА_4 демонтувати незаконно встановлену огорожу (паркан) на вулиці загального користування (заїзді до господарств ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) в с. Молошковичі з метою відновлення проїзджої частини вулиці до 4 м. Бердихівській сільській раді не відомо, хто побудував на місці старого будинку покійної ОСОБА_7 новий із шлакоблоків. Також не відомо, чи існують дозвільні документи на будівництво даного будинку. Сільська рада жодних дозволів не надавала.Рішення №68 виконавчого комітету Бердичівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 15.11.2007 року, було прийнято відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та розгляду заяви ОСОБА_4

Враховуючи численні скарги які надходили до Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області, було створено комісію та у присутності заявниці ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та її сусідки ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , було проведено обстеження спірної земельної ділянки дороги загального значення, по АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки №2 від 02.05.2018 року та схему до нього. Згідно вищевказаного акту, відповідачкою ОСОБА_4 виготовлено виконавчу зйомку на будинковолодіння матері та на свою присадибну ділянку. Відповідно до представлених обрисів вказаних земельних ділянок та проєкту забудови земельної ділянки в с.Молошковичі, відведеної ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Бердихівської сільської ради від 25.09.1995 року №55 дорога зі сторони будинковолодіння матері ОСОБА_4 повинна бути шириною 4 (чотири) метри із забезпеченням нормативного радіусу повороту дороги.

На пропозицію комісії щодо компромісного вирішення питання, а саме для забезпечення належного заїзду до будинковолодіння ОСОБА_3 , щодо перенесення дерев`яного паркану на ширину 0,5 м та довжину 19,50 м (згідно схеми), ОСОБА_4 не погодилася.

Зробивши обміри земельної ділянки, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 на в`їзді до свого будинковолодіння самовільно зайняла частину вулиці загального користування, орієнтовною площею 0,0025 га, поставивши на ній залізобетонну загорожу. Під час роботи комісії встановлено, що заява ОСОБА_3 №106 від 26.04.2018 відповідає дійсності. На пропозицію комісії призупинити роботи та привести територію біля свого будинковолодіння у відповідності рішення виконкому Бердихівської сільської ради від 25.09.1995 року №55, ОСОБА_4 відмовилася.

Згідно довідок від 16.03.2012 року та 13.03.2015 виданої виконкомом Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_7 яка являлася матір`ю ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в с.Молошковичі до 2017року.Згідно земельно-облікової книги №423 за нею рахувалося, 0,58га землі з якмх 0,04 під будівлями.

Як вбачається із листа №1730 від 15.05.2020 скерованого на адресу суду КП"Архітектурно-планувальне бюро Яворівської районної ради, повідомляє, що генеральний план с.Молошковичі, на час видачі проектів забудови земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був відсутній проекти земельних ділянок видавались із згоди забудовників по існуючих межах.

Як слідує із матеріалів справи, наданий позивачем план території виготовлений ЯРВВ ЛРФ ДП ЦДЗК 2017року, на момент існування старої огорожі, з межами якої позивачка була згідна. Зокрема, в плані території відображено земельну ділянку, яка відведена під дорогу та проходила в с.Молошковичі, саме це позначення на думку позивача відображає, що дорогою є частина території колишнього домоволодіння ОСОБА_7 , як вбачається із вищевказаної довідки,станом на поточну дату генерального плану с.Молошковичі не має.

Відповідно до Акту №3, складеного 18.08.2016року, комісія, створена з працівників Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області встановила що із земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 незаконно забрано з огорожі стовпець ОСОБА_11 і постелено 1м. бруківки. Комісія провела обстеження, де було виявлено, що вулиця згідно акту обстеження №23 від 04.02.2013 року, по розмірах залишається незмінною. ОСОБА_3 від входу брами свого двора на вулицю 1м дійсно протягнула бруківку. Дерев`яний стовпець який служив межою двох земельних ділянок, був витягнутий з місця. На місці дерев`яного стовпа був залитий бетонний стовп з огорожою ОСОБА_3 . Комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_3 не повинна була ліквідовувати межовий знак (дерев`яний стовпець) без ОСОБА_4 згоди. Комісія вирішила, що в 10-ти денний термін ОСОБА_3 повинна привести огорожу разом з дерев`яним стовпом до первинного стану, або налагодити добросусідство з власником та землекористувачем земельної ділянки ОСОБА_12 . вразі не дотримання вимоги вони змушені будуть звертатися в правоохоронні органи.

З акту від 12.09.2017 року, погодженого головою Яворівської РДА О.В.Хляном, слідує що комісія, створена у відповідності до доручення голови Яворівської районної державної адміністрації, по зверненню жительки с.Молошковичі Бердихівськоії сільської ради громадянки ОСОБА_3 з приводу встановлення меж присадибних ділянок та організації заїзду до будинковолодінь заявника та сусіда громадянки ОСОБА_4 , обстежила прилеглу територію біля присадибних земельних ділянок громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_13 та проаналізувала стан використання земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських споруд і ведення особистого селянського господарства. При обстеженні встановлено, що громадянкою ОСОБА_13 виготовлено виконавчу зйомку на будинковолодіння матері та на свою присадибну ділянку. Відповідно до представлених абрисів вказаних земельних ділянок дорога зі сторони будинковолодіння матері громадянки ОСОБА_4 повинна бути шириною 4 (чотири) метри із забезпеченням нормативного радіусу повороту дороги. Землевпорядна документація з приватизації земельних ділянок у вказаних громадян - відсутня. Земельні ділянки - огороджені, зокрема з боку присадибної ділянки громадянки ОСОБА_4 , громадянкою ОСОБА_3 збудовано капітальну кам`яну огорожу.

Головою комісії було доведено та роз`яснено заявникам дію чинного законодавства щодо прав і обов`язків сторін при розгляді земельних спорів, визначених главою 25 «Вирішення земельних спорів» Земельного кодексу України.

Після обміну думками, комісія вирішила рекомендувати Бердихівській сільській раді на черговій сесії сільської ради розглянути питання щодо надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації по приватизації земельних ділянок громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . При виготовлені землевпорядної документації уточнити із зацікавленими сторонами площу та периметр земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого селянського господарства з врахуванням меж суміжних присадибних ділянок та територій проектованих і діючих кварталів житлової забудови.У встановленому порядку забезпечити заїзд шириною 4 (чотири) метри до присадибних ділянок заявників із приведенням параметрів радіусу повороту дороги до вимог чинних норм і правил. Визначити замовника по реконструкції заїзду.Забезпечити встановлення меж присадибних ділянок, в тому числі і кам`яної оі`орожі, громадян ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у відповідності до розробленої та затвердженої землевпорядної документації. Громадянам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Рекомендувати замовити та виготовити у ліцензованій землевпорядній організації землевпорядну документацію із приватизації земельних ділянок відповідно до прийнятих рішень Бердихівської сільської ради .Огородити земельні ділянки із встановленням воріт для заїзду і фірток в межах, які будуть визначені виготовленою та затвердженою землевпорядною документацією із врахуванням ширини і радіусу повороту дороги.

Згідно акту від 07.09.2021 про обстеження земельної ділянки в с.Молошковичі складеного депутатською комісією з питань містобудування, будівництва,. земельних відносин, природокористування, планування території, архітектури та благоустрою складеного за заявою ОСОБА_4 від 29.07.2021, комісія провела обстеження земельних ділянок стосовно проїзду для автомобілів до будинків та господарських споруд та встановила, що ширина частини дороги становить 4 метри, що дозволяє заїзду та виїзду легкового та вантажного автомобілів по вул.СТ.Бандери в с.Молошковичі. Гілки дерева горіх,яке знаходиться на подвір`ї ОСОБА_4 слід обрізати зі сторони проїзджої частини.

Згідно із статтею 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до частини третьої статті 71 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (стаття 83 ЗК України).

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Частиною другою статті 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно з положеннями статті 108 ЗК України у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені рослинною смугою, стежкою, рівчаком, каналом, стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів. Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди.

Як зазначив Верховний суд у постанові від 15.02.2018 у справі № 910/5702/17, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки необхідно врахувати, що саме собою встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки, як самовільного її зайняття. При вирішенні спору про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки дослідженню підлягає, зокрема, наявність в особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Підставою для відмови у задоволенніпозовупро звільнення самовільно зайнятої земельної ділянкиможе бути недоведення існування предмета, стосовно якого заявленийпозов, зокрема, факту самовільного зайняття земельної ділянки зїї точними параметрами як частини земної поверхні (розташування, площа, межі, конфігурація). Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 11.04.2019 у справі № 301/854/17.

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач не довів порушення його прав як власника земельної ділянки відповідачем, оскільки не надав доказів того, що саме відповідач порушує його право на користування спільним заїздом чи дорогою загального користування, позаяк в матеріалах справи відсутні документи, з яких можна було б встановити, який насправді правовий статус (спільний заїзд чи комунальна дорога), яка ширина визначена документально і яка дійсна ширина. Генеральний план с. Молошковичі відсутній, проекту формування території, яка б передбачала таку вулицю суду не подано. Відповідно за відсутності доказів про існування комунальної дороги, а також її ширини, довжини та площі, не можливо встановити чи дійсно власнику нерухомого майна створюються перешкоди у користуванні нею.

Вищевказані Акти про обстеження спірної ділянки протирічать один одному. Клопотання про проведення земельно-технічної експертизи сторонами не заявлялося.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У розумінні ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що фотографії, подані стороною позивача не можуть бути належними доказами у справі, що розглядається, позаяк з них не можна встановити чи містять вони інформацію щодо предмета доказування, в якому саме місці такі зроблені.

Щодо показів свідків, то суд дійшов висновку, що такі не є достовірними доказами, оскільки? свідки надали суду суперечливі покази щодо зміщення старої огорожі, відповідно на підставі таких показів свідків не можна встановити дійсні обставини справи.

Оцінюючи докази на предмет їх достатності та взаємного зв`язку в сукупності, суд дійшов висновку, що подані стороною позивача докази не містять достатніх даних, які б однозначно підтверджували наявність перешкод на спірному проїзді, їх якісні та кількісні характеристики, якщо такі існують, та підтверджували особу, яка чинить позивачу перешкоди.

Також суд звертає увагу, що учасники справи користуються процесуальними правами на власний розсуд і зважаючи на особливий характер спірних правовідносин, що потребують спеціальних знань, сторона позивача не заявляла ні клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, ні клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, в тому числі, із викликом спеціаліста, що суперечить принципу достатності доказів.

З огляду на вищезазначені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що сторона позивача не довела належними, достовірними та достатніми доказами підставність заявлених позовних вимог, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, тому судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору покладаються на сторону позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,258,259,263,265,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Новояворівська міська рада Львівської області про усунення перешкоди користування дорогою загального користування та приведення дороги загального користування у попередній стан шляхом демонтажу огорожі, яка розташована на дорозі загального користування - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_3 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_5 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_6 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_5 .

Третя особа: Новояворівська міська рада Львівської області

юридична адреса: 81053, вул.Т.Шевченка, 2 м.Новояворівськ

Яворівського району Львівської області.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.