Справа № 496/2009/24
Провадження № 2/496/1598/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.,

за участю секретаря Мірошнікової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму позики в гривні в розмірі 1143000 грн. та загальну суму сплаченого судового збору в розмірі 12035,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2009 року між ОСОБА_3 (чоловіком позивача) та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка відповідача, за змістом якої ОСОБА_2 (паспортні дані: НОМЕР_1 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області) отримала від ОСОБА_3 суму в розмірі 30000 доларів США, в якості безпроцентного кредиту. Про існування вказаних позикових відносин позивач дізналася напередодні смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач знала відповідача як співробітницю організації чоловіка, але не знала, що ще 26.11.2009 року вона позичила у чоловіка 30000 доларів США та досі не віддала. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Позивач, як єдиний спадкоємиць першої черги, звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сафонова С.Л. Позивачу нотаріусом було видано декілька свідоцтв про право на спадщину. Крім того, в документах спадкодавця, позивачем був виявлений оригінал розписки на 30000 доларів США від відповідача. Сума позики не повернена. Вивчивши документ, стало зрозуміло, що розпискою не встановлений строк повернення позики. 26.01.2024 року відповідачу, за місцезнаходженням нерухомого майна, направлено письмову вимогу про повернення суми позики в гривні цінним листом з описом вкладення № 625, яку залишено без відповідного реагування. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Позивач та її представник, які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з його необґрунтованістю, посилаючись на те, що вона ніколи не була співробітнецею ОСОБА_3 , та не отримувала зазначені в позові грошові кошти і не писала розписку. Крім того, просила розгляд справи здійснити без її участі за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення позивача та її представника,дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивачем на підтвердження укладення договору позики додано копію письмової розписки від 26.11.2009 року, яка написана та підписана ОСОБА_2 , мовою оригіналу:

«Я, ОСОБА_2 (паспортные данные: НОМЕР_1 Таращанским РО ГУ МВД Украины в Киевской области) взяла у ОСОБА_4 , сумму в размере 30 000 долларов, как беспроцентный кредит.

26.11.2009 г. (подпись)»

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сафонова С.Л.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

26.01.2024 року відповідачу було направлено письмову вимогу про повернення суми позики, яка залишена без відповідного реагування.

Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Крім того, відповідач скористалась своїм процесуальним правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України та подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Клопотання про призначення експертизи розписки, яка б спростувала її дійсність, на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 12035,60 грн.

Керуючись ст. ст. 533, 608, 1046, 1047, 1049, 1216, 1218, ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) суму позики в гривні в розмірі 1143000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) загальну суму сплаченого судового збору в розмірі 12035,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 27.12.2024 року.

Суддя С.М. Драніков