Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8344/24
Номер провадження2/711/2901/24
РІШЕННЯ
26 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі: головуючого - судді Демчика Р.В., при секретарі Бутовській Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом адвоката Трюхана Володимира Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з нерухомого майна,-
Адвокат Трюхан В.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна.
Позов обґрунтовується тим, що під час підготовки документів для продажу квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу, з`ясувалось наявність заборони на відчуження.
З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Позивачу стало відомо про обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, а саме, наявність заборони на відчуження. Заборона накладена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 21.02.2000 року, реєстраційний номер обтяження 5070729, зареєстровано 05.06.2007 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою, обтяжував Придніпровський районний суд м. Черкаси
З моменту накладення арешту на майно минуло майже 24 роки, усі спірні питання вирішені, виконавчі провадження відсутні, тому підстави для існування арешту на квартиру відсутні.
Існування обтяження на квартиру позивачки суперечить її праву на мирне володіння майном, користування та розпорядження на власний розсуд.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача адвокат Трюхан В.Г. та позивач ОСОБА_1 не з`явилися. До початку розгляду справи адвокат подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя. Позовні вимоги підтримав та просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.
Представник першої черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи без його участі.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України.
Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Враховуючи думку представника позивача, позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини:
Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від 09 серпня 1997 року, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я., зареєстровано в реєстрі № 4391, відповідно до якого Покупець - ОСОБА_1 купила у Продавця ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .
З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що Першою черкаською державною нотаріальною конторою 05.06.2007 зареєстровано за №5070729 обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належній ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .
Позивач в інший спосіб, крім зняття арешту в судовому порядку, захистити своє порушене право не може.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно з частиною 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.
На підтвердження позиції представника позивача до позовної заяви були надані докази:
- відповідь № 1.6/140/2024 Придніпровського районного суду м. Черкаси про те, що цивільна справа № 2-1634/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання факту виписки недійсним, рішення про приватизацію та договору купівлі-продажу недійсним, яку було перереєстровано та присвоєно кінцевий № 2-116/2001 р. Також було повідомлено, що вищезазначена цивільна справа була знищена за терміном зберігання і в архіві суду по даній справі зберігається лише ухвала про залишення без розгляду від 26.02.2001 року.
- лист відповідь № 1020/01-17 від 05.09.2024 року ОСОБА_1 щодо тривалого зберігання Першої черкаської державної нотаріальної контори за 1996-2000 роки, нотаріальна контора не вела та не передавала до Черкаського обласного державного нотаріального архіву документи (постанови, ухвали, розпорядження, повідомлення тощо) про обтяження за вказаний період, а тому надати копію вищезазначеної ухвали неможливо.
- лист відповідь № 1622/01-16 від 25.09.2024 року було повідомлено, що переписка по накладенню і зняттю заборон та арештів на жилі будинки і квартири по 2000 рік включно знищена, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
- лист відповідь №639 від 11.10.2024 року, відповідно до якого КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на адвокатський запит повідомило, що в матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2000 року відсутня.
Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26.02.2001 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання факту виписки не дійсною, рішення про приватизацію та договору купівлі-продажу недійсним судом залишено без розгляду в зв`язку з неявкою позивача. В зв`язку з тим, що залишаючи цивільну справу без розгляду, судом не було вирішено питання про зняття арешту на квартиру ОСОБА_1 , позивач був вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою.
Також, у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) прийшла до висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном».
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 386,391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266, 280-289 ЦПК України, суд
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 21.02.2000 року, реєстраційний номер обтяження 5070729, зареєстровано 05.06.2007 року Першою черкаською державною нотаріальною конторою, обтяжував Придніпровський районний суд м. Черкаси.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повний текст рішення складено 30 грудня 2024 року

Головуючий: Р.В.Демчик