Справа № 700/358/24
Провадження № 2/700/205/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №700/358/24, провадження №2/700/205/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, співвідповідач: ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

установив:

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, співвідповідач: ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га. Він є спадкоємцям ОСОБА_2 за законом, прийняв спадщину подавши заяву до нотаріуса у встановлений строк. Інші спадкоємці на вказану спадщину не претендують. 13.04.2024 року державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки спадкодавець залишив заповіт посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. 04.03.2014 за №640 на ім`я іншого спадкоємця. За таких обставин він змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує повністю.

Представник відповідача - Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, направили суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач є спадкоємцям за законом та звернувся в шестимісячний термін, а саме 11 жовтня 2023 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 13.04.2024 року отримав відмову у видачі свідоцтва на земельну ділянку для ведення товарного сільського господарства площею 2,21 га, у зв`язку з тим що спадкодавець залишив заповіт посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата- Скляр Н..М. 04.03.2014 №640 на ім`я іншого спадкоємця - відповідача справі. (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 505/02-31 від 13.04.2024).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтями 1218, 1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України).

Згідно зі ст.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом подавши заяву в шестимісячний строк після смерті батька до нотаріальної контори. Спадкоємець за заповітом жодним чином спадщину не прийняв, заперечень на позов не надав, а сама лише наявність заповіту, не усуває від права на спадкування позивача, оскільки спадкоємцеь за заповітом спдащину не прийняв, вимог про поновлення строку прийняття спадщини не заявляв, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

За таких обставин, необхідно визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільського господарства площею 2,21 га, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 200, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, кадастровий номер :02:001:0021, що знаходиться на території Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій ПІЧКУР