Справа № 303/6142/24
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно державного акту на право власності на землю від 03.10.1995 року на підставі рішення Івановецької сільської ради від 30.11.1993 року земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_5 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, спадкоємцями першої черги після його смерті були його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті був її син ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав на день смерті разом з матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер, до складу спадкового майна, що залишилось після його смерті увійшла земельна ділянка, що розташована в Івановецькій сільській раді площею 0,05 га, яку він отримав у спадок за своїми батьками. Однак, за свого життя він право власності на дане майно не оформив. ОСОБА_1 є сином померлого спадкодавця ОСОБА_7 та прийняв спадщину за батьком, оскільки був зареєстрований та проживав разом з батьком на момент його смерті. Також спадщину за своїм батьком, ОСОБА_7 , прийняла його донька ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), яка прийняла спадщину звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Разом з тим, на день смерті ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 з ним були зареєстровані йог осин ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_4 , однак вона з 2018 року та на момент смерті свого чоловіка не проживала з ним за однією адресою. Враховуючи вищевикадене, позивачі просять суд визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, розташовану на території Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явилася повторно, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, то зі згоди позивачів суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 03.10.1995 року на підставі рішення Івановецької сільської ради від 30.11.1993 року земельна ділянка площею 0,05 га, яка розташована на території Івановецької сільської ради, передана у приватну власність ОСОБА_5 (а.с.10).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно 06.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с.11).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являються батьками ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.03.1958 року (а.с.9).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане повторно 06.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с.12).

Згідно довідки №б/н від 08.07.2024 року, виданої головою правління ОСББ «Окружна,18», вбачається, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 , який був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 на момент смерті за вище вказаною адресою були зареєстровані та проживали: померлий ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.13).

Згідно довідки №б/н від 08.07.2024 року, виданої головою правління ОСББ «Окружна,18», вбачається, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 , яка була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_2 на момент смерті за вище вказаною адресою були зареєстровані та проживали: померла ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.14).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.10.2023 року (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 01.12.2017 року, актовий запис №869 (а.с.16).

Згідно з листа відділу Мукачівської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» № 417/01-32/1144/42-24 від 24.01.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з ним на день смерті були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.17).

Відповідно до довідки №12 від 13.05.2024 року виданої головою правління ОСББ «Окружна,18», вбачається, що ОСОБА_4 фактично не проживає за адресою АДРЕСА_2 з 2018 року (а.с.18-19).

Як убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77678833 від 17.07.2024, за параметрами пошуку " ОСОБА_5 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 " інформація відсутня (а.с.22).

Як убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77678783 від 17.07.2024, за параметрами пошуку " ОСОБА_6 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 " інформація відсутня (а.с.23).

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена приватним нотаріусом Машіка О.М. Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області, 19.02.2024 року за №08/2024, що підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75877447 від 19.02.2024 року (а.с.20).

Згідно листа приватного нотаріуса Машіка О.М. Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області №68/02/014 від 09.07.2024 року, вбачається, що 19.02.2024 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 (а.с.21).

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 являються батьками ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 12.07.1982 року (а.с.8).

ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 , внаслідок якого змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 », згідно свідоцтва про одруження від 04.11.2004 року (а.с.7).

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 являються батьками ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 видане повторно 03.12.1996 року (а.с.4).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0500 га від 08.07.2024 року, що є у власності ОСОБА_5 , за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, Івановецька сільська рада становить 32000 грн. (а.с.24).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від і прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦІК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, а відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Подібні висновки щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі №355/832/17 (провадження №61-27212св19), від 21 жовтня 2020 року у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18), від 02 квітня 2021 року у справі №191/1808/19 (провадження №61-6290св20), від 28 квітня 2021 року у справі №204/2707/19 (провадження №61-15380св20), від 19 травня 2021 року у справі №937/10434/19 (провадження №61-3620св21).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає.

Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦІК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З урахуванням п. 1 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є його визнання.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позивачі мають право на спадщину, яка належить їм після смерті батька ОСОБА_7 , а тому позов підлягає задоволенню, оскільки в протилежному випадку позивачі будуть позбавлені спадщини.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296-1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

???Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,05 га, цільового призначення для ведення садівництва, розташовану на території Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, що згідно державного акту на право власності на землю від 03.10.1995 року на підставі рішення Івановецької сільської ради від 30.11.1993 року передано у приватну власність ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,05 га, цільового призначення для ведення садівництва, розташовану на території Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, що згідно державного акту на право власності на землю від 03.10.1995 року на підставі рішення Івановецької сільської ради від 30.11.1993 року передано у приватну власність ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивачі: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 );

ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ).

Представник позивачів: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ).

Головуюча Л.В.Курах