БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/414/24
Справа № 356/943/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Проаналізувавши позовну заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, зі змісту положень ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 184 ЦПК України випливає, що позовна заява є формою звернення позивача до суду, в якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, та подається до суду з дотриманням встановлених цивільним процесуальним законодавством правил.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як роз`яснено пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Разом з тим, вказаних вимог закону при зверненні до суду з позовом дотримано не було.

Так, правила територіальної юрисдикції (підсудності) цивільних справ є чіткими, однозначними та встановлюються виключно процесуальним законом.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Виключна підсудність цивільних справ встановлена статтею 30 ЦПК України.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду в постановах від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, від 10.10.2019 по справі № 366/3185/18.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

В цьому контексті суд зазначає, що право на спадкування є не абстрактним, а цілком конкретним і невіддільним від предмету спадкування (спадкового майна), оскільки його кінцевими метою і результатом є реалізація (захист) права спадкоємців на спадкування певного майна (частки в ньому), а відтак, набуття в порядку спадкування у власність майна чи унеможливлення такого.

У постановах від 02.02.2022 у справі № 185/8191/16-ц, від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц та від 23.01.2018 у справі № 460/4286/16-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вказав, що до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна.

Вказане також кореспондується з пунктом 42 постанови пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції судів та визначення підсудності цивільних справ».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, передбачених ст.ст. 2, 12-13 ЦПК України, якими є змагальність та диспозитивність, місцезнаходження такого нерухомого майна має бути підтверджено документально позивачем як ініціатором процесу вже на стадії пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів, предметом позову в даній справі є визначення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є власником нерухомого майна.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження місцезнаходження спадкового майна на території м. Березань матеріали позовної заяви не містять.

Посилання позивача у позові на положення ст. 28 ЦПК України безпідставні та не приймаються судом до уваги, оскільки положення вказаної статті не містять норм, які б визначали підсудність даної справи з огляду на її предмет.

Будь-яких інших обґрунтувань з посиланням на докази, які б вказували на підсудність даного позову Березанському міському суду Київської області позивачем не зазначено.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом вказаної норми, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у ч. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 30, 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березанської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без руху, надавши позивачу строк в 5 (п`ять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: І. О. Капшученко