Справа № 487/1758/24
Провадження № 2/487/1509/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: судді Темнікової А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

21.02.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.02.2024 було відкрито провадження по справі.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Згідно ухвали Верховного Суду від 14.02.2024 року по справі №990SCCV/15/24, підсудність у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )про розірвання шлюбу визначено за Заводським районним судом міста Миколаєва.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Судом встановлено, що 28.10.2016 року у комуні Сендерборг королівства Данія, був укладений шлюб між громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою міста Миколаєва, Україна, та громадянином Румунії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Тімішоара, Румунія, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.10.2016 року, номер в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11886 від 28.10.2016 року. Вказане свідоцтво про шлюб легалізовано на підставі Гаазької конвенції від 05 жовтня 1961 року шляхом проставлення апостилю Міністерством закордонних справ Данії за № DNK-00522240 в м. Копенгаген 10 січня 2017 року.

Від шлюбу позивач з відповідачкою спільних дітей не мають.

Між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивачки.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог чинному законодавству України, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та не відповідає засадам добровільності шлюбу, визначеним ст. 24 СК України, у зв`язку з чим шлюб має бути розірвано.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 142, 211, 278-279, 263, 264, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 105, 110, 111, 112, 113 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28.10.2016 року у комуні Сендерборг королівства Данія, між громадянкою України ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою міста Миколаєва, Україна, та громадянином Румунії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Тімішоара, Румунія, номер в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11886 від 28.10.2016 року - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ),ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП відстуній.

Повний текст рішення складено 09.07.2024 року.

Суддя А.О. Темнікова