ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5554/24 Справа № 199/7055/23 Суддя у 1-й інстанції - СПАЇ В. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.

секретар судового засідання Керімова-Бандюкова Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 01 липня 2014 року між ним та Дніпровською міською радою, на підставі рішення Дніпровської міської ради №171/51 від 21 травня 2014 року, було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,1728 га. з кадастровим номером :01:075:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час назва адреси АДРЕСА_2 ) строком на 10 років.

На виконання умов договору оренди землі від 01 липня 2014 року орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку кадастровий номер :01:075:0042, загальною площею 2,1728 га.

Згідно п. 3 договору від 01 липня 2014 року на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: залізобетонний фундамент, одноповерхова будівля тентова споруда, металевий контейнер морського типу, одноповерхова споруда релігійного призначення, металева вбиральня та металева сторожка, а також інші об`єкти інфраструктури на земельній ділянці розташовано пам`ятний знак та залізобетонні опори освітлення; доступ до земельної ділянки обмежений, частина земельної ділянки огороджена залізобетонною та металевою огорожею; до земельної ділянки підведена лінія електромережі; в наявності виходи інженерних мереж; на земельній ділянці існують земельні насадження у великій кількості та поріст. На момент передачі земельної ділянки в оренду її нормативно грошова оцінка складала 8 997 648, 21 грн..

Позивач зазначає, що на підставі договору оренди землі №1822 від 01 липня 2014 року, за ним зареєстроване право оренди земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, про що виданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №6183582 від 01 липня 2014 року.

У квітні 2023 року позивачу стало відомо про ухвалення відповідачем рішення №218/16 від 23 лютого 2022 року «Про розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2014 року».

Позивач зазначає, що він не був повідомлений про ухвалення даного рішення та вважає, що така поведінка, дії та рішення відповідача суперечать його попередній поведінці, з огляду на досягнення згоди з усіх істотних умов договору оренди землі від 01 липня 2014 року на момент його укладення, зокрема щодо терміну дії договору, мети цього договору, отримання орендної плати за користування земельною ділянкою, відсутності будь-яких змін у правовідносинах сторін за цим договором.

Крім того, позивач вказує, що протягом всього часу оренди на земельній ділянці здійснив комплекс робіт, пов`язаних з облаштуванням та здійсненням реконструкції існуючої будівлі та початком будівельних робіт з будівництва об`єкту, у зв`язку з чим обставини, які містяться в оскаржуваному рішенні щодо невикористання ОСОБА_1 земельної ділянки для забудови, на думку позивача, є невірними.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 23 лютого 2022 року №218/16 «Про розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2014 року» по АДРЕСА_2 , укладеного з ОСОБА_1 , з моменту його прийняття, відновивши становище, яке існувало до порушення права.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно посилався на п. 37 Договору оренди, так як в пункті 36 сторонами погоджено, що дія цього договору припиняється, шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду, на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, внаслідок випадкового пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказала, що вбачає порушення позивачем умов використання земельної ділянки, визначених Договором оренди, а саме, знаходження частини земельної ділянки в занедбаному стані, здійснено самовільне будівництво залізобетонного фундаменту, трансформаторної підстанції, металевої сторожки та вбиральні на орендованій земельній ділянці за відсутності згоди орендодавця і документів, що засвідчують право на виконання будівельних робіт, а також всупереч цільового використання земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, врахувавши наданий відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, рішенням Дніпровської міської ради від 21 травня 2014 року №171/51 ухвалено зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_3 , площею 2.1728 га (кадастровий номер :01:075:0042), за територіальною громадою м. Дніпропетровська, в особі Дніпровської міської ради, передано земельну ділянку по АДРЕСА_3 , площею 2,1728 га (кадастровий номер :01:075:0042), в оренду строком на десять років ОСОБА_1 по фактичному розміщенню нежитлової будівлі та споруд і для проектування та будівництва, код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 03.15 (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови), код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.11.6 (інші комерційна діяльність).

Цим же рішенням зобов`язано ОСОБА_1 у тримісячний строк з моменту реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за територіальною громадою м. Дніпропетровська в особі Дніпровської міської ради, укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди землі (п. 6.1), провести державну реєстрацію прав за договором (п. 6.1 цього рішення) відповідно до вимог чинного законодавства, привести у належний санітарний стан передану територію. У подальшому постійно проводити роботи з прибирання та благоустрою переданої території, забезпечити збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, які проходять уздовж переданої території, для проведення ремонтних і профілактичних робіт (п. 6.4.1), виконання вимог та умов передачі земельних ділянок, викладених у висновках уповноважених органів, під час погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), ст. 48 Закону України «Про охорону земель», і всіх інших передбачених чинним законодавством вимог, що регулюють діяльність у певних сферах господарювання.

Встановлено, що 01 липня 2014 року між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_1 укладено Договір оренди землі, згідно з яким останньому в оренду передано земельну ділянку в строкове платне користування по фактичному розміщенню нежитлової будівлі та споруд і для проектування та будівництва, яка знаходиться за адресою: по АДРЕСА_3 . Підставою для укладання даного договору оренди земельної ділянки є рішення міської ради від 21 травня 2021 року №171/51. Договір укладено на 10 років (п. 8 договору).

Згідно з п. 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

У передбаченому п. 29 Договору обов`язку орендодавця не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, кореспондує право орендаря земельної ділянки самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (п. 30 договору).

До обов`язків орендаря за змістом пункту 31 договору належать, зокрема наступні:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного ті іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та та історико-культурного призначення ;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Пунктом 35 Договору оренди землі визначено, що його дія припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 36 Договору оренди, дія цього договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається (п. 37 договору).

За умовами пункту 41 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Встановлено, що 01 липня 2014 року за актом приймання передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:075:0042 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки №4/01-0714 від 12 червня 2014 року, при візуальному обстеженні земельної ділянки встановлено: рельєф спокійний; на земельній ділянці розташовано пам`ятний знак та залізобетонні опори освітлення; на земельній ділянці розташовано залізобетонний фундамент, одноповерхову будівлю, тентову споруду, металевий контейнер морського типу, одноповерхову споруду релігійного призначення, металеву вбиральню та металеву сторожку.

23 лютого 2022 року Дніпровською міською радою ухвалено рішення №218/16 про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі щодо земельної ділянки площею 2,1728 га (кадастровий номер :01:075:0042) за адресою: АДРЕСА_4 , враховуючи лист Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 04 лютого 2022 вх. №36/589, головного архітектурно планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10 лютого 2022 №4/16-329, акт обстеження земельної ділянки від 02 лютого 2022 №7/17-0222, акт робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 04 лютого 2022 №01/22/28, відсутність у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на будівлі і споруди, розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер :01:075:0042), пункт 37 договору оренд землі від 01 липня 2014 року, у зв`язку із значним перевищенням площі земельної ділянки над площею зареєстрованих об`єктів нерухомого майна та невикористанням ОСОБА_1 земельної ділянки для забудови, знаходження частини земельної ділянки в занедбаному стані, тим, що розташовані в межах земельної ділянки по АДРЕСА_2 споруди стадіону з футбольним полем є єдиним доступним місцем для занять фізичною культурою та спортом мешканців мікрорайону та необхідністю відновлення спортивного комплексу на зазначеній території, з мотивів суспільної необхідності Дніпровської міської територіальної громади.

Позивач заперечує правомірність рішення Дніпровської міської ради, зазначаючи, що ним здійснювалися заходи, направлені на забудову відповідної земельної ділянки, про що надані письмові докази (Т. 1 а.с. 42-250 та Т. 2 а.с. 1-94), а також те, що він не був повідомлений відповідачем про ухвалення ним оскаржуваного рішення, вважає такі дії відповідача та прийняте за їх результатами рішення №218/16 такими, що не відповідають засадам добросовісності, послідовності та передбачуваності, оскільки таких прав та повноважень в органу місцевого самоврядування жодною нормою права не передбачено, внаслідок чого це рішення є незаконним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з невиконання орендарем умов договору оренди від 01 липня 2014 року, тобто про прострочення боржника, що є підставою для настання правових наслідків, передбачених ЦК України (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). При цьому суд вказав, що Договором оренди від 01 липня 2014 року сторони не передбачили дії, які вживатимуться для повідомлення іншого учасника договору про намір його розірвання, передбачивши лише право розірвання договору в односторонньому порядку. Одностороння відмова від договору відбувалася шляхом ухвалення відповідачем відповідного рішення, тобто відповідач відмовився від договору, що допускається договором оренди.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 23 липня 2022 року №218/16 «Про розірвання в односторонньому порядку договору оренди землі від 01 липня 2014 року (державна реєстрація від 01 липня 2014 року №6183582) по АДРЕСА_2 , укладеного із ОСОБА_1 , з моменту його прийняття, відновивши становище, яке існувало до порушення права.

Частиною 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору повністю або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Законом України «Про оренду землі» передбачено три види розірвання договору оренди землі:

1) розірвання договору за згодою сторін - договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін (частина третя статі 31 Закону України «Про оренду землі»);

2) дострокове розірвання договору оренди землі - на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частина третя статті 31 Закону України «Про оренду землі»). Підстави для дострокового розірвання через суд закріплені в частині першій статті 32 Закону України «Про оренду землі» та полягають у невиконанні орендарем своїх обов`язків, визначених положенням закону або договору;

3) розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку - розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (частина четверта статті 31 Закону).

Дострокове розірвання через суд можливе у разі наявності підстав, визначених частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі», а одностороннє розірвання за рішенням ради - при наявності підстав, безпосередньо передбачених в самому договорі оренди.

Отже, розірвання договору оренди в односторонньому порядку за наявності відповідних положень у договорі може здійснюватись саме рішенням ради, оскільки саме рішення відповідно до норм статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є єдино можливою формою волевиявлення ради.

Наведене вище правове регулювання не містить заборони для сторін договору оренди земельної ділянки передбачити випадки розірвання договору в односторонньому порядку шляхом вчинення стороною одностороннього правочину, що оформляється прийняттям рішення у встановленому порядку.

У пункті 37 укладеного між сторонами договору оренди від 01 липня 2014 року передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Таким чином, сторони правочину дійсно узгодили можливість позасудового способу розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

За наявності у договорі вказаного положення, саме рішення Дніпровської міської ради від 23 липня 2022 року №218/16, є формою волевиявлення на розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

Колегією суддів встановлено, що ухваленню рішення про одностороннє розірвання договору оренди землі, передувала перевірка дотримання орендарем умов договору, яка тривала, починаючи з лютого 2022 року та за результатами якої встановлено:

- згідно акту обстеження земельної ділянки від 02 лютого 2022 №7/17-0222, на земельній ділянці розташовано одноповерхову капітальну будівлю, залізобетонний фундамент, трансформаторну підстанцію, металеву сторожку, вбиральню та споруди. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю А-1, огорожею №1-4, І мостіння. У наявних матеріалах відсутні документи, що підтверджують право власності та дозвіл на влаштування на: залізобетонний фундамент, трансформаторну підстанцію, металеву сторожку та вбиральню. На момент здійснення перевірки (акт робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території м. Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 04 лютого 2022 №01/22/28) на земельній ділянці будівельні роботи не проводились, відсутні будь-які ознаки будівництва, про що свідчить відсутність будівельного майданчика та техніки. Частина земельної ділянки знаходиться у занедбаному стані. На зеленій ділянці існують зелені насадження.

- Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради листом від 10 лютого 2022 №4/16-329 було повідомлено, згідно даних інформаційної бази містобудівного кадастру, після укладання договору оренди від 01 липня 2014 року ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_2 управлінням не надавались, на засіданнях архітектурно-містобудівної ради при управлінні питання, пов`язанні з будівництвом об`єктів по АДРЕСА_2 , не розглядались. Також повідомлено, що розташовані в межах земельної ділянки за вказаною адресою споруди стадіону з футбольним полем є єдиним доступним місцем для занять фізичною культурою та спортом мешканців мікрорайону та буде доцільним відновити спортивний комплекс на вказаній території.

Однак, колегія суддів вважає вказані підстави для розірвання договору оренди землі безпідставними, з огляду на те, що в договорі оренди, який підписано сторонами, останні узгодили, що на земельній ділянці розміщені наступні об`єкти нерухомого майна: залізобетонний фундамент, одноповерхова будівля, тентова споруда, металевий контейнер морського типу, одноповерхова споруда релігійного призначення, металева вбиральня та металева сторожка, а також інші об`єкти інфраструктури(п. 3 Договору).

Крім того, сторонами було погоджено, що земельна ділянка передається в оренду: по фактичному розміщенню нежитлової будівлі та споруд і для проектування та будівництва.

До того ж, згідно Акту приймання-передачі спірної земельної ділянки від 01 липня 2014 року, місце розташування земельної ділянки визначено на території існуючого громадського центру.

Тобто, з викладеного вбачається безпідставність тверджень Дніпровської міської ради щодо порушення позивачем умов використання земельної ділянки, визначених Договором оренди, а саме, знаходження частини земельної ділянки в занедбаному стані, здійснено самовільне будівництво залізобетонного фундаменту, трансформаторну підстанцію, металеву сторожку та вбиральню на орендованій земельній ділянці за відсутності згоди орендодавця і документів, що засвідчують право на виконання будівельних робіт, оскільки вказане спростоване умовами договору оренди, які вказані вище.

Більш того, згідно договору купівлі-продажу будівлі від 14 березня 2013 року, Приватне підприємство Фаворит продало ОСОБА_1 будівлю АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці площею 2,1728 га.

Вказане свідчить про необґрунтованість тверджень міської ради щодо перевищення площі земельної ділянки над площею зареєстрованих об`єктів нерухомого майна, що стало однією із підстав для розірвання договору оренди, оскільки в оренду передавалась, саме земельна ділянка, загальною площею 2,1728 га, сторони узгодили її розмір та цільове використання.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, посилаючись лише на п. 37 Договору оренди, дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для розірвання договору оренди та в зв`язку із цим відмови у позові.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення, як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що позовні вимоги та апеляційна скарга були задоволені, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 361,92 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 23 лютого 2022 року №218/16 «Про розірвання в односторонньому порядку договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2014 року» по АДРЕСА_2 , укладеного з ОСОБА_1 .

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 361,92 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 липня 2024 року.

Головуючий суддя А.П. Барильська

Судді Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко