Провадження № 4-с/761/11/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Красноштан І.Л. та зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою та просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Красноштан І.Л. та зобов`язати вчинити дії. Заява мотивована тим, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/4604460/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 16 280, 00 грн. 18.12.2019 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачук В.П. подав заяву із зазначенням переліку майна що належить останньому на праві власності та на яке можливо накласти арегшт з метою його примусової реалізації. Однак станом на дату звернення до суду жодних дій з приводу зазначеної заяви державний виконавець Красноштан І.Л. не здійснив, що і змусило заявника звернутись до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про час та дату судового засідання, в адресу суду надійшла заява про слухання справи у відсутність скаржника та його представника.

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. просив здійснити розгляд скарги без її участі та просила відмовити в задоволенні скарги, в зв`язку із її безпідставністю, врахувавши поданий відзив, з якого вбачається, що 17 листопада 2022 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто виконавчий документ стягувачу. Щодо наміру боржника сумлінно виконати рішення суду повідомляємо. Згідно статті 19 Закону боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Боржником в процесі виконання виконавчого документа: оскаржувалась постанова про арешт коштів боржника від 23.08.2019; оскаржувались постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника; підприємствами місця працевлаштування боржника постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника не виконувались, окрім стягнення коштів в розмірі 201,24 грн.; направлялось клопотання про надання реквізитів Відділу для погашення самостійно суми боргу, після отримання реквізитів Відділу жодного разу самостійно боржником сума боргу не сплачувалась; направлялось клопотання від 12.03.2020 згідно якого боржник виявив бажання надати самостійно рухоме майно до приміщення Відділу для подальшого опису та арешту, в супереч зазначеному, боржник таке майно не надавав до Відділу до 02.03.2023, вже після завершення виконавчого провадження; оскаржувалась постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.11.2022. Також зазначив, що згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі станом на 28.03.2024 перебуває відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа. В межах зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Постанови, винесені в межах зазначеного виконавчого провадження оскаржуються боржником в судовому порядку. В межах зазначеного виконавчого провадження боржником суму боргу не сплачено. Таким чином, боржник в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 може скористатись належними йому правами визначеними статтею 19 Закону, повідомити державного виконавця про належне йому майно, виконати рішення суду, подавати державному виконавцю заяви, клопотання.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 05.08.2019 Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/46060/17 на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 16 280,00 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Так, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/46060/17 від 05.08.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 16280,00 грн.

Державним виконавцем керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) 12.08.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено боржнику для виконання та стягувачу до відома.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до статті 26 Закону державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2019 зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Матеріали справи не містять декларацію про доходи та майно боржника.

Державним виконавцем сформовано запити до відповідних установ, щодо майнового стану боржника.

12.08.2019 державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, копію якої направлено до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві для подальшого виконання.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 13.08.2019 боржник має відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк», 23.08.2019 державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до зазначених банківських установ для подальшого виконання. Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» коштів на рахунках боржника недостатньо для задоволення вимог стягувача.

Постановою державного виконавця 28 березня 2024 року накладено арешт на рахунки Боржника які містяться в Акціонерному Товаристві Комерційний банк «Приватбанк». Рішенням Печерського районного суду м. Києва в справі №757/56675/19 від 10.01.2020 позов ОСОБА_1 про розблокування арештованого рахунку в АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2020 залишено без змін.

Згідно з відповіді ПФУ боржник працює в ТОВ "Юридична компанія "Юридичні партнери".

Відповідно до статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Оскільки, сума боргу не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати державним виконавцем без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника 12.11.2019 керуючись статтями 68, 69, 70 Закону винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

В порядку примусового виконання державним виконавцем на адреси банківських установ направлялись платіжні вимоги з метою примусового списання суми боргу з рахунків боржника.

Стягнуті кошти розподілено у відповідності до статті 45 Закону та перераховано стягувачу в розмірі 1 765,79 грн.

Згідно відповіді ПФУ боржник працює в Адвокатське об`єднання "Агенція правозахисників", державним виконавцем 06.12.2019 керуючись статтями 68,69,70 Закону винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Отже, із заробітної плати боржника в Адвокатському об`єднанні "Агенція правозахисників" стягнуто та перераховано суму боргу в загальному розмірі 201,24 грн. (січень 2020 - 100,62 грн., лютий 2020 - 100,62 грн.). В подальшому кошти, стягнуті із заробітної плати боржника на депозитний рахунок Відділу жодного разу не надходили.

14 січня 2020 року боржником на адресу Шевченківського районного суду м. Києва направлено позовну заяву про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 06.12.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.12.2019 на адресу Відділу надійшла заява боржника про належне йому рухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

24.01.2020 на адресу Відділу надійшла заява представника боржника ОСОБА_3 згідно якої останній просить надати актуальні реквізити Відділу для погашення боргу за виконавчим провадженням. 30.01.2020 представнику боржника Голець О.П. надано відповідь в якій зазначені актуальні реквізити для зарахування боргів за виконавчими провадженням. Повідомляємо, що за період з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, боржником жодного разу не сплачувались самостійно кошти на депозитний рахунок Відділу з метою повного чи часткового погашення суми боргу за виконавчим провадженням.

26.02.2020 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу надати 17.03.2020 доступ до квартири для проведення опису та арешту майна боржника.

Водночас на адресу Відділу 12.03.2020 надійшло клопотання представника боржника Голець О.П. згідно якого з метою пришвидшення виконання виконавчого листа боржник виявив бажання надати рухоме майно до приміщення Відділу для подальшого опису та арешту.

У зв`язку з надходженням вищезазначеного клопотання та повідомленням представника боржника на прийомі державного виконавця про надання самостійно рухомого майна до приміщення Відділу, виконавчі дії щодо опису такого майна за адресою боржника 17.03.2020 не проводились.

Разом з тим боржником самостійно рухоме майно державному виконавцю не надавалась.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID_19) №540-ІХ від 30 березня 2020 року» згідно якого за погодженням між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом для працівника може встановлюватися гнучкий режим робочого часу на визначений строк або безстроково як при прийнятті на роботу, так і згодом.

Дистанційна (надомна) робота - це така форма організації праці, коли робота виконується працівником за місцем його проживання чи в іншому місці за його вибором, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних технологій, але поза приміщенням роботодавця.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із запровадженням ряду обмежень спричинених поширенням коронавірусної хвороби державним виконавцем в подальшому виконавчі дії щодо опису майна за адресою боржника повторно не призначались та не проводились.

В подальшому, починаючи з 12.03.2020 до моменту завершення виконавчого провадження на адресу Відділу жодні заяви боржника чи його законного представника, не надходили.

Державним виконавцем неодноразово на адреси банківських установ направлялись платіжні вимоги з метою примусового списання суми боргу з рахунків боржника. Згідно відповідей банківських установ кошти на рахунках боржника відсутні.

В порядку примусового виконання виконавчого документа 03.11.2021 державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банківських установ - учасників електронного документообігу для подальшого виконання. Згідно відповідей банківських установ відкриті рахунки в банківських установах на ім`я боржника відсутні.

11.11.2021 на адресу Відділу надійшло повідомлення АТ «Правекс Банк» згідно якого боржником 29.10.2021 (при наявності відкритого виконавчого провадження) відкрито новий рахунок в АТ «Правекс Банк».

15 листопада 2021 року державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до АТ «Правекс Банк» для подальшого виконання.

Згідно відповіді АТ «Правекс Банк» на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, кошти на рахунку боржника відсутні.

Державним виконавцем неодноразово на адреси банківських установ направлялись платіжні вимоги з метою примусового списання суми боргу з рахунків боржника. З рахунків боржника 07.07.2022 на депозитний рахунок Відділу стягнуто 48,63 грн.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно відповіді Державної податкової служби України від 17.11.2022 відкриті рахунки в банківських установах відсутні.

17 листопада 2022 року державним виконавцем керуючись пунктом 2 статті 37 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з правом його повторного пред`явлення до примусового виконання.

Боржником на адресу Шевченківського районного суду м. Києва 09.03.2023 направлено скаргу щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.11.2022.

Згідно зі скарги боржника встановлено, що останній маючи намір сумлінно виконати рішення суду 02.03.2023 (через три роки після відкриття виконавчого провадження та через три місяці після завершення виконавчого провадження) направляв через поштове відділення на адресу Відділу наявне майно.

Законом не передбачено відправлення засобами поштового зв`язку майна для проведення державним виконавцем опису та арешту майна, а також на вимогу державного виконавця Боржником не надано до Відділу декларацію про майно та доходи боржника, визначити чи рухоме майно, надіслане на відділення Укрпошти без підтверджуючих документів, належить саме боржнику, не можливо.

Крім того, проведення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій по завершеному виконавчому провадженню не допускається Законом, на момент надіслання майна постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.11.2022 була чинною та не скасованою в судовому порядку.

Відповідно до статті 41 Закону у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи викладене, підстави для відновлення виконавчого провадження та проведення виконавчих дій були відсутні.

Згідно з статті 19 Закону боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Як свідчать матеріали справи Боржником в процесі виконання виконавчого документа: оскаржувалась постанова про арешт коштів боржника від 23.08.2019; оскаржувались постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника; підприємствами місця працевлаштування боржника постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника не виконувались, окрім стягнення коштів в розмірі 201,24 грн.; направлялось клопотання про надання реквізитів Відділу для погашення самостійно суми боргу, після отримання реквізитів Відділу жодного разу самостійно боржником сума боргу не сплачувалась; направлялось клопотання від 12.03.2020 згідно якого боржник виявив бажання надати самостійно рухоме майно до приміщення Відділу для подальшого опису та арешту, в супереч зазначеному, боржник таке майно не надавав до Відділу до 02.03.2023, вже після завершення виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва № 761/46060/17 від 14.04.2023 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду №761/46060/17 від 11.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2023 без змін.

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі перебуває відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого документа №761/46060/17 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу.

В межах зазначеного виконавчого провадження боржником суму боргу не сплачено.

Таким чином, боржник в межах виконавчого провадження №73420798 може скористатись належними йому правами визначеними статтею 19 Закону, повідомити державного виконавця про належне йому майно, виконати рішення суду, подавати державному виконавцю заяви, клопотання.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

Підсумовуючи все вищенаведене суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красноштан І.Л. відповідають вимогам чинного законодавства України і не порушують права сторони виконавчого провадження (боржника), а тому не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Красноштана І.Л. та зобов`язати вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: