Провадження №2-з/447/17/24
Справа №447/2372/24
У Х В А Л А

18.11.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області заяву адвоката Онацька В.В. про забезпечення позову,

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача: Ратич Т.М.

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває справа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язанні вчинити певні дії.

18 листопада 2024 року представник позивача адвокат Онацько В.В. звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області із заявою про забезпечення позову у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії з метою перешкоджання суб`єктам права НКРЕКП та ЛФ ТОВ ГРМ України відновити газопостачання до будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та заборонити відповідачам вчиняти дії з метою перешкоджання газопостачання до будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ухвалення рішення суду , але не раніше завершення опалювального сезону, тобто до 16.04.2025.

В обгрунтування заяви зазначив, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 систематично вчинять хуліганські дії за ознаками хуліганства та самоправства за адресою: АДРЕСА_1 , а саме відсторонюють газовиків від робіт з відновлення газопостачання, порушують нормальні умови проживання у спільному домогосподарстві, проводять капітальний ремонт без узгодження з мешканцями, вчиняють конфлікти.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Онацько В.В. повідомив, що він не допустив працівників газової служби внаслідок чого його, як споживача послуг відключено від газопостачання. На виконання вимог газової служби ОСОБА_2 оформила новий рахунок, проте станом на сьогодні будинок відключений від газопостачання. Зазначив, що 07.12.2023 придбав електричний котел за допомогою якого здійснює опалення будинку.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Ратич Т.М. повідомив, що відповідно до п.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Вказав, що відповідач відмовився від підписання акту та від підключення до газорозподільної мережі, оскільки бажає підключити газ по фасаду сусіда так як було до відключення газу.

Дослідивши подані документи, заслухавши думку учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, об`єктивно оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляд справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити

виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Представником позивача ОСОБА_1 не обгрунтовано яким чином саме заборона відповідачам вчиняти дії зможе забезпечити виконання рішення суду в майбутньому.

Згідно ч. З статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними

наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, судом встановлено, що у провадженні Миколаївського перебуває справа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні газом, а у заяві про забезпечення позову представником позивача адвокатом Онацько В.В. є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представник позивача адвоката Онацька В.В. про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Павлів В. Р.