печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8159/24-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року

-Суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., розглянув в порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. В обґрунтування позову посилається , що не погодився із розміром компенсації, яка була виплачена йому в день звільнення 18.01.2024, за 184 дні невикористаної ним відпустки. Вказував , що відповідач при звільненні за 184 дні невикористаної відпустки 18.01.2024 виплатив суму 45 069,11 грн. В той же час середньоденна заробітна плата позивача складає 799,87 грн. За таких умов при звільненні сума компенсації за невикористані дні відпустки мала би становити 147 176,08 грн = /184 х 799,87/. Таким чином, сума позову становить 101 566,97 грн /147 176,08 - 45 609,11/. При розрахунку суми позову Позивач виходив з того, що його середньоденна заробітна плата становить 799,87 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 16 від 21.10.2017 (додана позивачем до його позовної заяви) та встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 06.01.2021 у справі № 760/9300/17-ц.

В заяві про збільшення позовних вимог від 18.05.2024 р. Позивач фактично збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зазначивши його суму 1 187 377, 92 грн, та одночасно збільшив період за який він просить стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. При цьому, Позивач наводить новий розрахунок сум, які він просить стягнути з АТ «Укрзалізниця», та нове правове обґрунтування цього розрахунку, з посиланням на інші норми, які не були зазначені Позивачем в позовній заяві від 17.02.2024р..

Крім цього, в заяві про збільшення позовних вимог Позивач зазначив інші, ніж в позовній заяві, підстави якими він обґрунтовує позовні вимоги в частині стягнення компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 101 566, 97 грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено право учасників справи ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі, з дотриманням вимог ст. 183 ЦПК України, та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (ч. 2, ч. 3 ст. 182 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частина 3 ст. 279 ЦПК України встановлює, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2024 про відкриття провадження у справі № 757/8159/24-ц вбачається, що розгляд цієї справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання.

Отже, у справі № 757/8159/24-ц, відповідно до вимог ч. 2 ст. 49, ч. 3 ст. 279 ЦПК України, позивач мав право подати заву про збільшення розміру позовних вимог протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, тобто до 25.03.2024, з врахуванням вимог ст. ст. 123-124 ЦПК України.

Разом із цим, заяву про збільшення розміру позовних вимог, позивач подав лише 18.05.2024 з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з цим, заява про поновлення процесуального строку, з обґрунтуванням причин неможливості подання заяви про збільшення розміру позовних вимог у передбачений ЦПК України строк, Позивачем не подавалася і про це не зазначалося у заяві про збільшення позовних вимог від 18.05.2024р.

При таких обставинах , заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог від 18.05.2024р. залишається судом без розгляду, як така, що подана з пропуском встановленого законом строку, відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Представник відповідача подав відзив, вказував що в день звільнення ОСОБА_1 отримав повний розрахунок усіх сум належних йому при звільненні, включаючи повну суму розрахунку за невикористані 184 дні відпустки в розмірі 45 609,11 грн. Розрахунок компенсації за 184 дні невикористаної відпустки, яку Позивач просить стягнути з АТ «Укрзалізниця», проведений з порушенням Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2023 року № 957).

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 22.02.24р. відкрито провадження в порядку спрощеного без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судом встановлено.

ОСОБА_1 з 26.07.2016р. працював в ПАТ «Укрзалізниця» на посаді начальника філії «Відомча воєнізована охорона» ПАТ «Укрзалізниця».

Наказом ПАТ «Укрзалізниця» № 72/ос від 19.01.2017 ОСОБА_1 був звільнений з роботи у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Укрзалізниця» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку із чим було відкрито провадження у справі №760/9300/17-ц.

В період з травня 2017 року по січень 2021 року справа № 760/9300/17-ц розглядалася Солом`янським райсудом м. Києва, Київським апеляційним судом та Верховним Судом.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.01.2020 справу № 760/9300/17-ц передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.01.2021 у справі № 760/9300/17-ц позов ОСОБА_1 задоволено: Визнано незаконним та скасовано рішення правління ПАТ "Укрзалізниця" від 18.01.2017 (Протокол №Ц-57/4 Ком.т.) в частині щодо звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи згідно п. 5 ч. 1. ст. 41 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано наказ від 19.01.2017 №72/ос про звільнення ОСОБА_1 .. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника філії "Відомча воєнізована охорона" ПАТ "Укрзалізниця". Стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та витрати на професійну правничу допомогу .

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 рішення Господарського суду м. Києва від 06.01.2021 у справі № 760/9300/17-ц залишено без змін.

З 01.03.2017 посада начальника філії "Відомча воєнізована охорона" ПАТ "Укрзалізниця" виключена зі штатного розпису апарату управління філії "Відомча воєнізована охорона" ПАТ "Укрзалізниця", що підтверджується листом №ВВО-10/404 від 20.02.2023 р.

У зв`язку з ухваленням рішення суду від 06.01.2021 у справі № 760/9300/17-ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді, яку він обіймав до звільнення, до штатного розпису апарату управління філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Укрзалізниця" було запроваджено посаду - начальник філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Укрзалізниця", з окладом 9 366,00 грн .

На виконання рішення суду від 06.01.2021 у справі № 760/9300/17-ц АТ «Укрзалізниця» видало наказ № 443/ос від 11.12.2023 яким скасовано наказ ПАТ «Укрзалізниця» від 19.01.2017 №72/ос про звільнення позивача та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника філії «Відомча воєнізована охорона» ПАТ «Укрзалізниця» .

Позивач був повідомлений про поновлення його на роботі з 11.12.2023, що підтверджується відповідним листом № ЦЦУП-13/503 від 11.12.2023 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 19.12.2023р..

ОСОБА_1 був повідомлений про поновлення його на роботі 19.12.2023 засобами телефонного зв`язку, що підтверджується відповідним Актом від 19.12.2023р.

Після 19.12.2023 (дата отримання ОСОБА_1 копії наказу про поновлення на роботі) ОСОБА_1 на роботу не вийшов. Звернувся до АТ «Укрзалізниця» із заявою про звільнення його з роботи за власним бажанням.

Наказом АТ «Укрзалізниця» № 43/ос від 17.01.2023 та наказом філії № 17/ос від 17.01.2024 ОСОБА_1 звільнений з роботи 18.01.2024, з посади начальника філії «Відомча воєнізована охорона», за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, з одночасною компенсацією за 184 дні невикористаної відпустки .

Предметом позову є стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Згідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 8 лютого 1995 року № 100, в редакції, яка діяла на час постановлення судом рішення:

«Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. … У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата…».

Таким чином, відповідно до наведеного вище Порядку, обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Натомість обчислення середньоденної заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю … виплати компенсації за невикористані відпустки.

У цій справі предметом позову є стягнення компенсації за 184 дні невикористаної відпустки, яка була виплачена ОСОБА_1 під час його звільнення в січні 2024 року.

Подія з якою пов`язана виплата компенсації за 184 дні невикористаної відпустки - це звільнення ОСОБА_1 18.01.2024 за власним бажанням, відповідно до ст.38 КЗпП України.

Отже період, який передує події з якою пов`язана виплата (звільнення за власним бажанням 18.01.2024), повинен рахуватися з 01.01.2023 по 31.12.2023 - це виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки.

У справі, де предметом позову є стягнення компенсації за невикористану відпустку при звільненні в січні 2024 року, для розрахунку такої компенсації не може бути використаний як розрахункова величина розмір середнього заробітку ОСОБА_1 розрахований за два місяці - січень та лютий 2017 року, оскільки це суперечить Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 8 лютого 1995 року № 100, в редакції чинній на день проведення такої виплати.

Обчислення середнього заробітку при розрахунку компенсації за невикористані дні відпустки ОСОБА_1 проводилось АТ «Укрзалізниця» згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 8 лютого 1995 року № 100 (зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2023 року № 957) (далі - Порядок № 100).

У відповідності до абзацу 1 пункту 2 Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 року проводиться виходячи з виплат нарахованих у 2023 році.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку № 100 працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи-підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку, матеріальна (грошова) допомога. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

Водночас абзацом 7 пункту 2 Порядку № 100 час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

Абзацом 3 пункту 4 Порядку № 100 встановлено, що якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців 3-5 пункту 4 цього Порядку. А саме, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору (абзац 4 пункт 4 Порядку № 100).

Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду (абзац 5 пункт 4 Порядку № 100).

З урахуванням внесених постановою № 957 змін до Порядку № 100, якими встановлено новий порядок обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31.12.2023 року, виходячи з нарахованих у 2023 році виплат, у разі обчислення середньої заробітної плати для виплати такої компенсації, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, розрахунковий період має визначатися починаючи з 01.01.2023 року до першого числа місяця, в якому виплачується така компенсація.

Як встановлено судом 19.01.2017р. ОСОБА_1 був звільнений з роботи, з посади начальника філії «Відомча воєнізована охорона», у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

11.12.2023 р. ОСОБА_1 поновлений на роботі на посаді начальника філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» на підставі рішення суду.

В період з 11.12.2023 (день поновлення на роботі) до 18.01.2024 (день звільнення з роботи) ОСОБА_1 був відсутній на роботі з нез`ясованих причин, що підтверджується Актами про відсутність працівника на робочому місці.

18.01.2024 ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, з виплатою компенсації за 184 дні невикористаної відпустки.

Кількість днів невикористаної відпустки ОСОБА_1 за період перебування на посаді начальника філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» по день звільнення (з 11.05.2017 по 18.01.2024) склала 184 дні, про що було зазначено в наказі №17/ос від 17.01.2024р.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01.01.2023р. по 10.12.2023 р.не мав виплат, а з 11.12.2023 р.по 31.12.2023 р.був відсутній на роботі з нез`ясованих причин.

Отже, ОСОБА_1 в розрахунковому періоді - з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не мав заробітної плати.

За змістом абз. 3 п. 4 Порядку № 100, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Згідно штатного розпису посадовий оклад начальника Філії складає 9 366,00 грн .

Відповідно до п. 7 Розділу IV Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки.

Враховуючи, що ОСОБА_1 з 01.01.2023р. по 10.12.2023р. не мав виплат, а з 11.12.2023 р.по 31.12.2023р. був відсутній на роботі з нез`ясованих причин, розрахунок компенсації за 184 дні невикористаної відпустки, відповідно до Порядку № 100, проводився з його посадового окладу, який згідно затвердженого штатного розпису склав 9 366,00 грн, а саме:

9 366,00 (посадовий оклад) * 12 (кількість місяців в розрахунковому періоді) / 365 (кількість днів в розрахунковому періоді) = 307,92 (середній заробіток за 1 день невикористаної відпустки).

Сума компенсації за невикористані 184 дні відпустки до оподаткування склала:

307 грн 92 коп. (середній заробіток за 1 день компенсації за невикористану відпустку) * 184 (кількість днів невикористаної відпустки) = 56 657 грн 28 коп.

При цьому з нарахованої суми компенсації за невикористану відпустку згідно з чинним законодавством підлягає утриманню:

податок на доходи фізичних осіб - 10 198 грн 31 коп. (56 657,28*18%);

військовий збір - 849 грн 86 коп. (56 657,28*1,5%);

сума до виплати після оподаткування склала 45 609 грн 11 коп. (сорок п`ять тисяч шістсот дев`ять грн 11 коп.).

Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення, між іншим, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

На виконання зазначених вимог АТ «Укрзалізниця» в день звільнення Позивача 18.01.2024 р. провело з ним повний розрахунок всіх належних звільненому працівнику сум при звільненні зі сплатою податків та обов`язкових платежів.

Сума компенсації в розмірі 45 609,11 грн. за 184 невикористаних днів відпустки перерахована ОСОБА_1 в день його звільнення 18.01.2024р., відповідно до законодавства України, тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є похідними від вимог про стягнення заробітної плати тому також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 115-117 КЗпП України, ст..ст.3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», 03150,м.Київ, вул. Єжи Гедройця,5

Суддя Т.В.Остапчук