Справа № 589/3505/24
Провадження № 2/589/1500/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л. розглянувши заяву представника позивача - адвоката Янєвої Лади Афанасіївни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання загиблої особи за її життя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання загиблої особи за її життя.

30 грудня 2024 року представник позивача - адвокат Янєва Л.А. звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про забезпечення вказаного вище позову. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув син сторін - військовослужбовець ОСОБА_3 під час дії воєнного стану, захищаючи Батьківщину. Позивач реалізувала своє право на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги, у paзi загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Також позивачу стало відомо, що батько її сина - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 подав заяву на призначення та виплату йому цієї ж одноразової грошової допомоги, посилаючись на те, що відповідач за життя їx сина ОСОБА_3 ухилявся від виконання батьківського обов`язку щодо його утримання.

Під час розмови позивача з відповідачем відносно позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання загиблої особи за її життя, останній повідомив, що не зважаючи на поданий позов до суду, розгляд його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги не призупинено, ІНФОРМАЦІЯ_2 у найближчий час пообіцяв здійснити виплату першої частини цієї допомоги.

Якщо не вжити заходи забезпечення позову, шляхом, зобов`язання органу, який уповноважений призначити та виплачувати одноразову грошову допомогу, зупинити виплату зазначеної допомоги до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили - це унеможливить ефективний захист оспорюваних прав та законних інтересів позивача і мова не йде про те що позивач бажає більше отримати грошей, мова йде про те що відповідач усе своє життя пиячив, за життя свого сина ОСОБА_4 не займався його утриманням, не цікавився його життям, і навіть після того як його син - військовослужбовець мужньо загинув захищаючи Батьківщину, батько не приймав жодної участі у його похованні. Позивач не бажає, щоб грошові кошти, які становлять одноразову грошову допомогу пов`язану із загибеллю їх сина відповідач пропив та прогуляв, що є не гідним відношенням до шанування пам`яті їх сина.

Вивчивши заяву позивача про забезпечення позову та надані матеріали, суд прийшов до наступного.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (частина друга статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 153 ЦПК України).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема у заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно із п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень даних у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові №183/5864/17-ц від 17 жовтня 2018 року.

Доцільно зауважити, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 зазначив, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання у с. Червоний Став, що стверджено копією сповіщення сім`ї №48 виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.07.2022.

Згідно із ч.1, 4 ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року за №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із ч.2 ст.16-4 Закону №2011-ХІІ у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.

За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із заявою право на одноразову грошову допомогу має заявник та батько загиблого ОСОБА_3 , проте доказів звернення останнього до органу, уповноваженого здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, чи призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи, що Законом передбачено механізм призупинення виплати одноразової грошової допомоги за наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у суді, а посилання представника позивача на ч.2 ст.16-4 Закону №2011-ХІІ передбачає тільки можливість відмови, припинення чи призупинення призначення та виплати одноразової грошової допомоги особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.149-153, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Янєвої Лади Афанасіївни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про встановлення факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання загиблої особи за її життя, відмовити.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша