Справа №524/1492/23
Провадження №2/524/256/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Щепілова О.В., представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт», Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття арешту з майна, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивачі мотивувала тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який також був співвласником квартири. Під час оформлення спадщини було виявлено обтяження нерухомого майна. З метою скасування арештів вона зверталась до виконавчої служби, однак отримала роз`яснення про те, щ виконавчі провадження знищені, а вирішення питання про скасування арешту можливе лише через суд.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

КГЖЕП «Автозаводське» у відзиві вказало, що від ГЖЕП-16 документи щодо заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 не передавались, а за даними бухгалтерського обліку заборгованість відсутня. Вважає, що арешти мали бути скасовані одночасно із закінченням виконавчих проваджень.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначив, що 20.04.2023 у відділі відсутні будь-які відомості щодо підстав накладення арешту на майно позивача.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

23.11.2023 постановлено ухвалу про заміну відповідача по справі та закрито підготовче провадження.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1995 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

29.07.2004 та 30.07.2004 на підставі постанов ВДВС Автозаводського РУЮ АЕ 573707, АЕ 573738 та АЕ 513728 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

НОРМИ ПРАВА

У ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

ОЦІНКА СУДУ

Вирішуючи вимоги позивача, суд враховує тривалість обмеження прав позивача. Крім того, суд приймає до уваги відсутність відкритих виконавчих проваджень. Також суд приймає до уваги відсутність відомостей про наявність боргу за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із цим, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт», Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати обтяження у виді заборони та арешту квартири АДРЕСА_1 , реєстраційні номера обтяжень: 83601, 83929, 84740

Судові витрати відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.02.2024

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ