Справа № 585/5209/24
Номер провадження 2/585/1475/24
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до начальника РВК-56, ОСОБА_2 , - полковник внутрішньої служби, про визнання протиправними, визнання незаконними дій чи бездіяльності службових і посадових осіб,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до начальника РВК-56, О.О. Степанюк, - полковник внутрішньої служби, і просить: 1. Звільнити його від сплати судового збору оплати судових витрат. 2. За необхідності просить поновлення строків на право звернутися до суду; 3) З підстав незаконних дій/бездіяльності громадянина ОСОБА_3 , - зобов`язати його відшкодувати спричинену моральну шкоду, - у сумі 50 тисяч гривень. В обґрунтування позову вказано, що він неодноразово звертався до адміністрації РВК-56 з проханням забезпечити його 6-мома цигарками на добу. Відповіді весь час були приблизно такими: - що кошти на придбання цигарок та сірників бюджетом не передбачені. Він звертався з цього приводу до різних інстанцій. Міністерство Юстиції України повідомило, що адміністрація РВК-56 зобов`язана видавати йому пайок 6 цигарок на добу та три коробки сірників на місяць. Департамент з питань виконання кримінальних покарань підтвердив цю інформацію. Отже, наявне ігнорування адміністрацією РВК-56 гарантованих законом його прав на побутове забезпечення, ігнорування адміністрацією РВК 56 листів Міністерства Юстиції та Департаменту… Відповідно ст. 8 КВК України, відповідальність за дотримання /порушення прав засудженого несе персонально начальник установи РВК-56 Олексій Степанюк. … Невиконання начальником РВК 56 своїх прямих посадових функцій із забезпечення його тютюновими виробами та сірниками, згідно ПКМУ№ 336 від 16.06.1992 року, - підриває віру в авторитет та законність дій подібних до нього осіб сприяючи тяжкі моральні страждання. Через відсутність гідної заробітної плати в РВК-56, він не міг сам собі придбати цигарки, - що принижує людську гідність… Через те, що гр. ОСОБА_4 ігнорує вимоги чинного законодавства, - (щодо забезпечення його цигарками) він змушений був жебракувати, - та з простягнутою рукою випрошувати у інших засуджених закурити, - що ніяк не сприяє усвідомленню людської гідності, та не виховує повагу до подібних громадян начальників, а відтак дії Степанюка суперечать принципам правової держави… Дії (бездіяльність відповідача) який не виконував своїх функцій по забезпеченню його цигарками, - (а згідно ст. 8 КВК України, саме начальник установи несе персональну відповідальність за дотримання прав ув`язнених) - дії ОСОБА_5 є жорстким і нелюдським ставленням, поводженням до ув`язнених, та таким, що принижує людську гідність покаранням, адже незабезпечення його цигарками не лише викликає психічні страждання але й фізичні, - (організм страждає без тютюну)…. Вважає, що відповідач повинен сплатити йому 50 тисяч гривень, як відшкодування моральної шкоди на підставі наведеної аргументації. …

В обгрунтування позову позивач посилається на ст.ст. 10,16,23, ЦК України та ст.ст. 177, 136 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1) ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні п.2) ч.1 ст.4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7) ч.1 ст.4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади ( в тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконані, делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1) ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічних спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги позивача обґрунтовуються діями (бездіяльністю) відповідача - ОСОБА_3 , але в позові мова йде про те, що спірні правовідносини між сторонами склалися під час виконання відповідачем обов`язків начальника РВК-56 і відбування позивачем покарання в РВК -56. Тобто у позивача виник спір із особою, яка є керівником суб`єкта владних повноважень і цей спір виник саме у зв`язку з виконанням відповідачем службових обов`язків.

Як вказав Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28 січня 2021 року, справа № 340/2540/20, адміністративне провадження № К/9901/33450/20: Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади. Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Заявленою позовною вимогою позивач бажає стягнути моральну шкоду у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків щодо його забезпечення.

Підставою вважати даний позов адміністративним також є та обставина, що позивач, звертаючись до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, вказав відповідачем не просто фізичну особу, а зазначив її посаду.

З вказаного вбачається, що цивільно-правовий спір в даному випадку відсутній.

Отже, суд не вбачає підстав для прийняття позову до розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження слід відмовити, оскільки вимоги ОСОБА_1 підлягають вирішенню в порядку КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 447 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника РВК-56, ОСОБА_2 , - полковник внутрішньої служби, про визнання протиправними, визнання незаконними дій чи бездіяльності службових і посадових осіб. Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роменського міськрайонного суду В. О. Шульга