Справа № 372/4864/21
Провадження № 2-49/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Деремезна Агро», треті особи: Обухівська міська рада, Сквирська міська рада Київської області, приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Саєнко Еліна Володимирівна, про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Деремезна Агро» (далі ТОВ «Деремезна Агро»), треті особи: Обухівська міська рада, Сквирська міська рада Київської області, приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Саєнко Еліна Володимирівна (далі ОСОБА_5 ), про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за позивачем у порядку спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 визнано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:002:0032. Разом із цим, позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка передана в оренду на підставі укладеного між ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_2 договору оренди від 27.07.2016 року. Надалі, дана земельна ділянка передана ФОП ОСОБА_2 у суборенду ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» згідно з договором суборенди від 14.01.2021 року. Посилаючись на те, що державна реєстрація договору оренди від 27.07.2016 року здійснена 09.07.2019 року, тобто вже після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , позивач просила: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0286 гектарів, кадастровий номер :09:002:0032, що знаходиться на території Копачівської сільської ради Обухівського району, Київської області укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від 27.07.2016 року; визнати недійсним договір суборенди укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» від 14.01.2021 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 32306734 від 09.07.2019 року, прийняте приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Саєнко Еліна Володимирівна, на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), укладеного 27.07.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 40259017 від 22.01.2021 року, прийняте держаним реєстратором Сквирської міської ради Київської області Шерстюк Альоною Олександрівною, на підставі договору суборенди, серія та номер 1 виданий 14.01.2021 року між ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» та ФОП ОСОБА_2 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.01.2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження у даній цивільній справі та призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.02.2022 року замінено Копачівську сільську раду Обухівського району Київської області на правонаступника Обухівську міську раду Київської області.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.02.2023 року призначено у цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (адреса: 03680, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2023 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29.09.2023 року провадження у справі зупинено до проведення у справі судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 лютого 2023 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23.09.2024 року поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

У судовому засіданні відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

Треті особи не з`явились до судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 02.11.2015 року.

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0286 гектарів, кадастровий номер :09:002:0032, що знаходиться на території Копачівської сільської ради Обухівського району, Київської області.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12.05.2020 року у цивільній справі №372/2470/19 за ОСОБА_4 визнано право власності на вищевказану земельну ділянку, та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45125154 від 15.11.2021 року.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.11.2021 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0286 гектарів, кадастровий номер :09:002:0032, що знаходиться на території Копачівської сільської ради Обухівського району, Київської області, зареєстровано 15.11.2021 року за позивачем.

Водночас, як посилається позивач у позові, 04.10.2021 року позивачу стало відомо з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що між ОСОБА_6 та громадянином ОСОБА_2 27.07.2016 року укладено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), який зареєстровано в державному реєстрі під номером 32306734 час та дата реєстрації 09.07.2019 року об 07 годині 31 хвилина 13 секунд приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліною Володимирівною.

З матеріалів справи слідує, що 07.09.2007 року між ОСОБА_6 , як орендодавцем, та громадянином ОСОБА_2 , як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки щодо передачі в оренду строком на 50 років земельної ділянки площею 3,029 га, що знаходиться на території Копачівської сільської ради Обухівського району, Київської області.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Чеботар С.І. 07.09.2007 року та зареєстрований у реєстрі за № 6861.

У подальшому, 27.07.2016 року між ОСОБА_6 , як власником, та ОСОБА_2 , як землекористувачем, укладено договір № 1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), за яким власник передає, а землекористувач приймає в довгострокове платне користування терміном на 50 років земельну ділянку площею 3,029 га, що знаходиться на території Копачівської сільської ради Обухівського району, Київської області, кадастровий номер :09:002:0032.

Разом із цим, відповідно до договору про внесення змін від 29.07.2015 року до договору № 1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), сторони дійшли згоди, що датою укладення договору емфітевзису щодо земельної ділянки площею 3,029 га, що знаходиться на території Копачівської сільської ради Обухівського району, Київської області, кадастровий номер :09:002:0032, слід вважати 27.07.2015 року.

Крім того, 14.01.2021 року між ФОП ОСОБА_2 , як орендарем, та ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО», як суборендарем, був укладений договір суборенди землі № 1, зокрема, щодо земельної ділянки кадастровий номер :09:002:0032 до 31.12.2023 року.

04.10.2021 року позивач звернулася до ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» із листом щодо отримання копій підтверджуючих документів використання земельної ділянки, проте відповіді не отримала.

Поряд із цим, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.02.2023 року у справі призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: чи виконано рукописний текст у графі «ПІДПИС» (підпис та ОСОБА_6 ) у графі Договору №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26 липня 2016 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 «Підпис») у документах (Договору №1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 26 липня 2016 року) ОСОБА_6 ?

Разом із цим, судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено повідомлення від 01.08.2024 року про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/4864/21, оскільки письмова відповідь та матеріали, необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи не надходили.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині 1 статті 203 ЦК України вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Звернувшись із даним позовом до суду, позивач наголошувала, що ОСОБА_6 не підписував оспорюваний договір від 27.07.2016 року № 1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), та не погоджував його істотні умови, оскільки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Близька за змістом правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 26.10.2022 року у справі №227/3760/19-ц.

Ураховуючи те, що правовими підставами для визнання договору недійсним позивачем визначено обставини щодо не підписання ОСОБА_6 такого правочину, обраний позивачем спосіб захисту в такому випадку не є належним.

Натомість, суд зауважує, що у випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

З огляду на наведене, оскільки визначені позивачем підстави для визнання договору недійсним не є тими підставами, з якими чинне законодавство пов`язує можливість визнання правочинів недійсними, та обраний позивачем спосіб захисту в цьому випадку не є належним, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову в частині визнання недійсним договору від 27.07.2016 року № 1 про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Оскільки позовні вимоги про визнання недійсним договору суборенди, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» від 14.01.2021 року, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 32306734 від 09.07.2019 року, на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 27.07.2016 року, та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 40259017 від 22.01.2021 року, прийняте на підставі договору суборенди, від 14.01.2021 року, мають похідний характер та не містять самостійного правового обґрунтування, суд дійшов висновку в задоволенні даних позовних вимог також відмовити.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Деремезна Агро», треті особи: Обухівська міська рада, Сквирська міська рада Київської області, приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Саєнко Еліна Володимирівна, про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сташків