РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони у справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачка ОСОБА_2 ;

зміст позовних вимог про зменшення розміру аліментів на дитину;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за правилами загального позовного провадження, за участі обох сторін у цій справі, а також представниці відповідачки ОСОБА_2 адвокатки Змінчак Л.В., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін у справі.

Позивач ОСОБА_1 10.04.2024 року, скориставшись канцелярією, подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована у діловодстві за вх. № 2539, за змістом якої просить зменшити розмір аліментів, визначених йому до стягнення судовим наказом Сколівського районного суду Львівської області від 09.08.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 453/1208/23 та номером наказного провадження 2-н/453/108/23 на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки про посадовий оклад з місця праці, а також враховуючи важке матеріальне становище ОСОБА_1 на момент звернення до суду. Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачки ОСОБА_2 судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., позивач ОСОБА_1 не порушує.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі судового наказу, виданого Сколівським районним судом Львівської області 09.08.2023 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 453/1208/23 та номером провадження 2-н/453/108/23, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 , починаючи з 19.07.2023 року, щомісячно стягуються аліменти на їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивач ОСОБА_1 стверджує, що на даний час розмір аліментів, у котрому такі стягуються на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є для нього вкрай обтяжливим, оскільки забирає чверть усього його заробітку (доходу), а, окрім того, його матеріальний стан значно погіршився з часу ухвалення судом вищевказаного рішення про стягнення аліментів, й отримуваного ним доходу за місцем праці, починаючи з жовтня 2023 року, не вистачає на його власне прожиття, не те що ще й для дитини. Відтак позивач ОСОБА_1 вважає, що є усі підстави для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів на зазначеного сина, й такий розмір, на його переконання, повинен становити не більше як десятину усього його заробітку (доходу), у зв`язку з чим він просить на підставі статей 181-184, 192 СК України свій позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у запропоновані судом строк та порядку, а саме 08.05.20244 року, скориставшись канцелярією, подала у Сколівський районний суд Львівської області відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до неї про зменшення розміру аліментів на дитину, котрий був зареєстрований у діловодстві за вх. № 3162. У такому відзиві на позовну заяву відповідачкою ОСОБА_2 викладено позицію про те, що вона проти позову заперечує, вважає такий безпідставним й таким, звернення з котрим спрямоване виключно на порушення її прав, а також законних інтересів їх з позивачем ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки зазначеним позивачем вже допущена незначна заборгованість по присуджених аліментах, а тепер він має намір ще й зменшити те, що й так платить з порушенням. Окрім того наголошує, що з часу присудження у серпні 2023 року відповідачеві ОСОБА_1 до сплати аліментів, його матеріальне становище навпаки змінилось у бік покращення, але аж ніяк у бік погіршення, так як він з жовтня 2023 року був працевлаштований та отримує стабільний дохід, про що сам наголошує у своєму позові, при цьому, його сімейний стан залишився незмінним. З огляду на вказане, відповідачка ОСОБА_2 просила у такому позові відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відповіді на відзив відповідачки ОСОБА_2 на його позовну заяву до останньої про зменшення стягнення аліментів на дитину не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Відповідачка ОСОБА_2 , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В., 04.07.2024 року, скориставшись канцелярією, подала у Сколівський районний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4545, у котрій просила надати їй можливість ознайомитись із матеріалами цієї справи.

Відповідачка ОСОБА_2 , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В., 04.07.2024 року, скориставшись канцелярією, подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 4551, у котрому просила надати доступ зазначеній представниці до електронних матеріалів цієї справи та внести її дані як учасника цієї справи.

Відповідачка ОСОБА_2 , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В., 09.07.2024 року, під час судового засідання заявила усне клопотання про поновлення строку на подання та приєднання до матеріалів цієї справи додаткових доказів.

Інших заяв чи клопотань від сторін цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 11.04.2024 року було вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування такої фізичної особи відповідачки ОСОБА_2 .. Інформацію про місце проживання/перебування відповідачки ОСОБА_2 отримано Сколівським районним судом Львівської області з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 538124. Так, згідно наданої відповіді, зазначена відповідачка з 07.10.2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим суддя вважав за необхідне вирішувати питання про відкриття провадження у цій справі.

Так, ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 11.04.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. З-поміж іншого, постановлено розглянути дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження, у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 20.05.2024 року цю цивільну справу ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 04.06.2024 року, 11:30 год..

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 04.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цю справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, котре призначено на 09.07.2024 року о 11:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 09.07.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, поновлено відповідачці ОСОБА_2 строк на подання додаткових письмових доказів, прийнято та приєднано такі докази до матеріалів цієї справи.

Сторони у цій справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, обоє у призначене судове засідання з`явилися. При цьому, відповідачкою ОСОБА_2 забезпечено також явку у призначене судове засідання її уповноваженої представниці адвокатки Змінчак Л.В..

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду цієї справи по суті висловив позицію на підтримання своїх позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові та додаткових поясненнях по суті справи, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представниця адвокатка Змінчак Л.В. у судовому засіданні під час розгляду цієї справи по суті просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов, та додаткових поясненнях по суті справи.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін у справі були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 й причетність до такого порушення його прав відповідачки ОСОБА_2 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено й не заперечується сторонами у цій справі, що 16.06.2014 року вони вступили в шлюб, за час котрого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим заочно 17.08.2023 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 453/1211/23 та номером провадження 2/453/383/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (отримана з ЄДРСР з повним доступом копія рішення міститься у справі, а. с. 13-14), шлюб між сторонами у справі розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 19.09.2023 року.

На підставі судового наказу, виданого Сколівським районним судом Львівської області 09.08.2023 року у цивільній справі за єдиним унікальним номером 453/1208/23 та номером провадження 2-н/453/108/23, за заявою ОСОБА_2 про стягнення з боржника ОСОБА_1 аліментів на дитину (отримана з ЄДРСР з повним доступом копія судового наказу міститься у справі, а. с. 12), з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 стягуються аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.07.2023 року, і до досягнення цим сином повноліття. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 09.08.2023 року.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної головним державним виконавцем Сколівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Радевичем В.Ф. 27.09.2023 року (копія міститься у справі, а. с. 10), останнім відкрито виконавче провадження № 728921 з примусового виконання вищевказаного судового наказу.

Своєю чергою, у позивача ОСОБА_1 станом на 01.04.2024 року існувала заборгованість по аліментах, котрі стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 на їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становила 20 478 грн. 16 коп., й це стверджується розрахунком такої заборгованості по аліментах, виконаним державним виконавцем Сколівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Радевичем В.Ф. у виконавчому провадженні № 72892166 (копія міститься у справі, а. с. 31-32). Доказів погашення такої заборгованості по аліментах сторонами у цій справі не надано.

Окрім того, сторонами у цій справі не надано й будь-яких доказів щодо зміни сімейного стану, погіршення (покращення) стану здоров`я позивача ОСОБА_1 , або ж його матеріального становища, що впливає на утримання їхнього з відповідачкою ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиним таким доказом, котрим може свідчити про часткову зміну матеріального становища позивача ОСОБА_1 після присудження йому до сплати аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є надана зазначеним позивачем довідка від 12.03.2024 року про те, що він, починаючи з 02.10.2023 року й по час видачі цієї довідки, є співробітником й проходить службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Львівській області, та йому встановлено посадовий оклад у розмірі 3 260 грн. на місяць згідно 10-тарифного розряду (копія міститься у справі, а. с. 6).

Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо збільшення/зменшення аліментів, зміни способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України.

Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за єдиним унікальним номером 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову за результатами розгляду цієї справи.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства, слід дійти висновку, що розмір аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені ним, та на які посилаються сторони у конкретній справі. При цьому право застосування норми закону належить суду.

На переконання суду, зібраними у цій справі доказами не підтверджується та обставина, що матеріальний стан позивача ОСОБА_1 після присудження до стягнення з нього у серпні 2023 року аліментів на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку (доходу) у розмірі частини з усіх його видів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, змінився у бік погіршення, або ж істотно погіршився стан його здоров`я, чи бодай якось змінився його сімейний стан. Єдиним таким доказом, зокрема щодо зміни матеріального стану, можна було б вважати довідку на підтвердження працевлаштування позивача ОСОБА_1 у жовтні 2023 року та отримання ним стабільного й достатнього заробітку, однак такий доказ, на переконання суду, аж ніяк не свідчить про зміну матеріального становища позивача ОСОБА_1 у бік погіршення, швидше навпаки, - у бік покращення, так як мова йде про стабільний щомісячний дохід, а зазначений у довідці розмір посадового окладу не є тотожним із щомісячним розміром оплати праці з урахуванням усіх надбавок, премій тощо, котрий є в рази вищим.

Окрім того, суд звертає увагу, що статтею 183 СК України регламентовані розміри аліментів у випадку їх присудження до стягнення у частці від заробітку (доходу) батька, а саме - на рівні однієї чверті такого на одну дитину, однієї третини такого на двох дітей та половини такого на трьох і більше дітей, - й такі розміри аліментів визначені як мінімальні гарантії для забезпечення належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Тобто, у даному конкретному випадку має місце стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на рівні однієї чверті його заробітку (доходу) як батька на його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим, власне судом при видачі у серпні 2023 року судового наказу й було забезпечено можливість належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку вказаної дитини на рівні, мінімально гарантованого законом, й зменшувати такий розмір аліментів суд вважає неприпустимим, тим-паче з чверті до десятини заробітку позивача ОСОБА_1 , як він про це просить.

Відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину слід відмовити повністю за їх недоведеністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1 211 грн. 20 коп. й підтверджуються квитанцією одного з відділень АТ КБ «ПриватБанк» від 10.04.2024 року за № 0.0..1, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, зокрема покласти на позивача ОСОБА_1 , в силу ухвалення рішення у цій справі на користь відповідачки ОСОБА_2 ..

Доказів понесення сторонами у цій справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали не містять.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, - відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; адреса електронної пошти: не зазначена; електронний кабінет: відсутній.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване та фактичне місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; адреса електронної пошти: не зазначена; електронний кабінет: відсутній.

Дата складення повного рішення суду: 09 липня 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН