10.07.2024 227/2122/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

за участю секретаря судового засідання Добрелі Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку окремого провадження справу № 227/2122/24 (провадження № 2-о/227/81/2024) за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 року заявник звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою, у якій просить встановити факт смерті чоловіка заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новодонецьке міста Добропілля Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Балка Василівського району Запорізької області.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Факт його смерті було засвідчено Лікарським свідоцтвом про смерть № 98 від 25 травня 2022 року та Довідкою про причину смерті від 25 травня 2022 року, виданими Комунальним некомерційним підприємством «Дніпрорудненська багатопрофільна міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області». Причина смерті: атеросклеротична хвороба серця. Шлюбні стосунки між заявницею та її чоловіком підтверджуються Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.06.2019 року. 03.07.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть чоловіка українського зразка, однак, в усній формі, (згідно листу-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 № 985/0/208-21) головам апеляційних судів, законодавство не вимагає від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення юридичних фактів народження або смерті осіб на ТОТ, обов`язкового подання до суду письмової відмови у видачі свідоцтва від органів РАЦСу), заявниці було відмовлено у реєстрації смерті чоловіка, оскільки нею, для підтвердження факту смерті, пред`явлені: Лікарське свідоцтво про смерть № 98 від 25 травня 2022 року та Довідка про причину смерті від 25 травня 2022 року, виданими Комунальним некомерційним підприємством «Дніпрорудненська багатопрофільна міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області», що видані медичним закладом, який знаходиться на території непідконтрольній державній владі України, тобто закладом, розташованим на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з цим, наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до п.п. 1 п. 1 статті 17 Закону України «про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відповідною відмовою у проведенні державної реєстрації смерті. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть у позасудовому порядку не є можливим.

Встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України для подальшого оформлення державної допомоги на поховання, передбаченої ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримання спадку.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вимогами ч. 3 ст. 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у сел. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

З копії повторно виданого Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 05.06.2019 року свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 12.12.1987 року.

Відтак, доданими до заяви документами підтверджується факт сімейних відносин між заявником та померлим, а саме, що ОСОБА_2 є чоловіком заявника.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.07.2024 року, яку Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав в електронному кабінеті 06.07.2024 року о 04:14:51 годин, про що в матеріалах справи свідчить відповідна довідка, було витребувано з Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо наявності в державному реєстрі актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Добропілля Донецької області. Однак, станом на 10.07.2024 року відповідь не була надана.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав у селищі Балки Василівського району Запорізької області.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309 (із змінами від 31.05.2024 № 125) затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до яких відноситься і Малобілозерська сільська територіальна громада Василівського району Запорізької області. Зокрема, в Наказі зазначено, що з 26.02.2022 року селище Балки Малобілозерської сільської територіальної громади Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією.

З копії довідки про причину смерті до форми № 106/о, виданої для поховання від 25.05.2022 р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 56 років помер ОСОБА_2 . Причиною смерті вказано атеросклеротичну хворобу серця.

Зважаючи на те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків,заявник звернулася до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для отримання свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_2 , але їй було усно відмовлено, з посиланням на те, що відсутні підстави для державної реєстрації смерті на підставі документів, які видані на тимчасово окупованій території та які є недійсними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа про смерть встановленої форми , виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ч. 1,2 ст. 317 ЦПКУкраїни передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Отже, оскільки заявниця не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів заявника ОСОБА_1 , необхідно встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент смерті проживав у селищі Балки Василівського району Запорізької області.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надані в якості доказів довідка про причину смерті, видане медичним закладом та свідоцтво про смерть які, хоча і не є документами встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме у селищі Балки Василівського району Запорізької області, оскільки судом не встановлено іншого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 259, 263, 264, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Балки Василівського району Запорізької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт Новодонецьке м. Добропілля Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Кошля

10.07.24