ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/372/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у серпні 2023 року звернулась до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30.12.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання тренувальних послуг, шляхом приєднання до договору оферти, розміщеного на сайті школи балету Еl Casa. Позивач повідомила про свої проблеми з колінами (на одному була операція і поставлений інплантант, друге в стані деформуючого гонартрозу 3 ступені). Згідно з розрахунку програми тренувань оплата становить 9860,00 грн. на 48 занять, вартість одного заняття 205,00 грн. Позивач в той же день оплатил авансом наперед двома сумами - 9860,00 грн.

У січні 2023 року позивач відвідала 4 заняття: 6 січня, 09 січня, 13 січня та 20 січня та у лютому позивач відвідала одне заняття 06 лютого.

Після останнього заняття (06.02.2023) у позивача посилилася біль в області грудної клітини В результаті медичного обстеження було виявлено розтягнення м`язів грудної клітини.

Позивач подзвонила в студію та попередила про свій стан і відмову від відвідування наступних занять. У зв`язку з неповним отриманням послуг позивач звернулася з вимогою про повернення частини коштів, за вирахуванням занять, які фактично відвідувались позивачем. При цьому, при укладені договору відповідач, розуміючи специфічність послуг фізичної підготовки, належним чином не перевірив фізичну можливість позивача до фізичних навантажень і вправ, не підібрав програму відповідно її фізичного стану, а за відсутності такої програми - не відмовив у наданні послуги. Після цього відповідач включив позивача в загальну групу тренувань, в якій знаходилися люди різного віку та ступеню фізичної готовності.

За наслідком неналежно підібраної програми тренувань, позивач отримала ушкодження грудної клітини, що підтверджується копією медичної довідки. Відповідно, зрозумівши, що фізично не може виконувати запропоновану програму, позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення решти сплачених грошових коштів. Проте відповідач відмовився отримувати письмову претензію, станом на день пред`явлення позову грошові кошти не повернув.

На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить суд розірвати договір про надання послуг між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача 9860,00 грн. сплачених на оплату послуг, 20 000,00 грн. моральної шкоди, та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн..

Ухвалою суду від 23.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12.ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог, позивачем зазначено, що 30.12.2022 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання тренувальних послуг, шляхом приєднання до договору оферти, розміщеного на сайті школи балету Еl Casa. Позивач повідомила про свої проблеми з колінами (на одному була операція і поставлений імплантант, друге в стані деформуючого гонартрозу 3 ступені). Згідно з розрахунку програми тренувань оплата становить 9860,00 грн на 48 занять, вартість одного заняття 205,00 грн. Позивач в той же день оплатила авансом наперед двома сумами -9860,00 грн.

Позивачем у позовні зазначено, що на підтвердження вказаних обставин нею до позову надано посилання на укладений з відповідачем договір, програму тренування та графік відвідування, однак вказаних доказів позивачем як до позову, так і безпосередньо до суду не надано, зокрема вказані докази навіть не відображено у додатках до позову.

Також, позивач зазначає, що в наслідок неналежно підібраної програми тренувань, вона отримала ушкодження грудної клітини, що підтверджується копією медичної довідки, проте вказаної довідки позивачем до суду також не надано.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Окрім того, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 11.09.2013 у справі № 6-40 цс 13 дійшла до висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по - перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3 , ч. 3 ст. 509 ЦК України); по - друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по - третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Разом з тим, позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог не надано копії договору від 30.12.2022, укладеного між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості ознайомитись із вказаним договором та встановити дійсність порушення умовами договору принципу добросовісності, а також що умови укладеного договору завдали шкоди позивачу.

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо розірвання договору від 30.12.2022, укладеного між позивачем та відповідачем, а тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки позовні вимоги про розірвання договору не підлягають задоволенню, то також не підлягають вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимоги про розірвання договору.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 77 ЦПК встановлює, що належність доказів предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, разом з тим, позивач не повідомив суд про підстави звільнення від доказування.

За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати, в частині витрат на правову допомогу, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 30.12.2024 року.

Суддя В.Л. Котвицький