Житомирський апеляційний суд
Справа №278/6086/23 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 99 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/6086/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,

за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Озерне Житомирського району Житомирської області, виконуючи обов`язки із захисту Батьківщини, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманого поранення, несумісного для життя, на східній околиці міста Попасна Луганської області.

Зазначала, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Попасна Луганської області під час виконання службового (бойового) завдання. Її син був військовослужбовцем НОМЕР_1 окремої Десантно-штурмової бригади у складі Десантно-штурмових військ Збройних Сил України. У зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України сержанта ОСОБА_2 було призначено на посаду старшого бойового медика другої десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до сповіщення сім`ї № 16 від 31 березня 2022 року, старший бойовий медик десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 під час контратаки з метою відбиття ВОП та РОП 24амбр на східній околиці населеного пункту Попасна 11 березня 2022 року з 08-00 годин по 10-00 годину ранку зник безвісти. На момент створення сповіщення пошукові заходи провести не вдалось у зв`язку із інтенсивними бойовими діями.

Вказувала, що 23 грудня 2022 року старшим лейтенантом ОСОБА_3 , солдатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено акт про засвідчення ними факту того, що 11 березня 2022 року з 08-00 год по 10-00 год під час виконання бойового завдання в інтересах в/ч НОМЕР_2 від отриманого поранення, несумісного з життям, загинув сержант ОСОБА_2 . Даний акт затверджено командиром в/ч НОМЕР_2 . Відповідно до сповіщення сім`ї № 68 від 01 березня 2023 року на ім`я заявника, її син - сержант ОСОБА_2 , колишній старший бойовий медик десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , 11 березня 2022 року під час контратаки з метою відбиття ВОП та РОП 24 амбр на східній околиці населеного пункту Попасна Луганської області зник безвісти. Згідно рішення Іменем України від 29 грудня 2022 року визнати таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході виконання завдання був вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність.

Вона звернулася із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для проведення державної реєстрації смерті її сина ОСОБА_2 , але листом № 3597/29.23-62 від 11 листопада 2023 року її повідомлено про те, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Зазначає, що встановлення факту смерті сина їй необхідно для державної реєстрації смерті на території України, одержання свідоцтва про смерть державного зразка та вирішення соціально-побутових питань.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2023 року заяву задоволено.

Не погодившись з цим рішенням, Міністерство оборони України (далі МОУ) подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалене рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Судом першої інстанції не застосована спеціальна правова норма, викладена у частині другої статті 46 ЦК України, згідно якої фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Так, встановлюючи факт смерті під час виконання обов`язків військової служби сержанта ОСОБА_2 , місцевий загальний суд обґрунтував своє рішення наявними у матеріалах справи доказами, зокрема сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_4 сім`ї № 16 від 31 березня 2022 року, витягом з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30 березня 2022 року № 34, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30 червня 2022 року № 109, актом, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_2 про засвідчення факту загибелі даного військовослужбовця.

У свою чергу, згідно частини 3 статті 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

З огляду на вказане, факт ведення особовим складом сил безпеки та оборони станом на день розгляду справи воєнних дій на територію України з метою відсічі та стримування збройної агресії російської федерації є загальновідомим та таким, що згідно частини третьої статті 82 ЦПК України, не потребує доказування.

Отже, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій, чим допустив порушення вимог частини другою статті 46 ЦК України.

Таким чином, оскільки станом на поточний момент день закінчення воєнних дій відсутній, то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту смерті є передчасним та зазначена заява підлягає відхиленню.

Відповідно до Порядку виплат грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, заявник у даному випадку має права скористатись встановленим соціальних захистом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням частини 2 статті 372 ЦПК України.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, суд першої інстанції мотивував його тим, що факт смерті її сина, загиблого під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, 11 березня 2022 року у період часу з 08.00 години по 10.00 годину на східній околиці міста Попасна Луганської області, підтверджено дослідженими доказами та відповідають обставинам, викладеним у заяві. А Законом не визначено іншого, окрім судового порядку, встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Колегія апеляційного суду погоджується із висновком місцевого суду із наступних міркувань.

Згідно положень пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За приписами частин 2 - 4 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 13 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Приписами статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII визначено поняття «воєнний стан», як особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час.

Судом установлено, що заявник є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 жовтня 2022 року (а. с. 14).

Згідно копії Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 01 березня 2016 року ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом на посаді солдата, санітарного інструктора ремонтної роти бронетанкової техніки ремонтно-відновлювального батальйону з 01 березня 2016 року (а. с. 15-17).

ІНФОРМАЦІЯ_5 31 березня 2022 року за № 769 було направлено Сповіщенням сім`ї № 16 на ім`я ОСОБА_6 про те, що його син сержант ОСОБА_2 , старший бойовий медик десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , під час контратаки з метою відбиття ВОП та РОП 24амбр на східній околиці населеного пункту Попасна 11 березня 2022 року з 08-00 по 10-00 год ранку зник безвісти. На момент створення сповіщення пошукові заходи провести не вдалось у зв`язку із інтенсивними бойовими діями (а. с. 18).

Відповідно до змісту витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) № 109 від 30 червня 2022 року про визнання безвісно відсутніми військовослужбовців під час участі у воєнних діях, 11 березня 2022 року підрозділами військової частини НОМЕР_2 виконувалось бойове завдання за призначенням на східній околиці населеного пункту Попасна Попаснянського району Луганської області, в результаті якого (авіаційний, артилерійський, танковий обстріл) військовослужбовців такі як: сержант ОСОБА_2 , старший бойовий медик 2 десантно-штурмової частини НОМЕР_2 , після бою не повернувся, що підтверджується рапортом старшого лейтенанта ОСОБА_7 , командира 2 десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 від 12 березня 2022 року. Таким чином, ОСОБА_2 визнано зниклим безвісти під час проходження військової служби при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України, оскільки відсутні відомості про місце його перебування понад 15 днів (а. с. 24 - 25).

Як убачається із копії Акту про настання смерті від 23 грудня 2022 року, військовослужбовцями в/ч НОМЕР_2 : - старшим лейтенантом ОСОБА_3 , - солдатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено факт того, що 11 березня 2022 року з 8-00 години по 10-00 годину від отриманого поранення, несумісного з життям, старший бойовий медик 2 десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув під час виконання бойового завдання в інтересах військової частини НОМЕР_2 , визначеного бойовим наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 21 жовтня 2021 року № 02, під час контратаки з метою відбиття ВОП та РОП 24омбр на східній околиці населеного пункту Попасна Луганської області. Даний акт затверджено командиром військової частини НОМЕР_2 (а. с. 27).

Відповідно до сповіщення сім`ї № 68 від 01 березня 2023 року (вих. № 1782) ІНФОРМАЦІЯ_4 , направленого на ім`я ОСОБА_1 , останню повідомлено про те, що її син сержант ОСОБА_2 , колишній старший бойовий медик десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 , 11 березня 2022 року під час контратаки з метою відбиття ВОП та РОП 24 амбр на східній околиці населеного пункту Попасна Луганської області зник безвісти. Згідно з рішенням Іменем України від 29 грудня 2022 року визнано таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході виконання завдання був вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність (а. с. 21).

За правилами частини 3 статті 49 ЦК України смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно тексту Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 11 листопада 2023 року № 3597/29.23-62 (а. с. 28), виконуючим обов`язки начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті її сина ОСОБА_2 на підставі пред`явлених нею документів із тих підстав, що повідомлення про смерть територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не є належним документом, який може бути підставою для державної реєстрації смерті особи. У разі відсутності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров?я або судово-медичною установою та неможливості надання даних документів до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті, справа про встановлення юридичного факту смерті особи відповідно до положень цивільного законодавства вирішується в судовому порядку.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2022 року (справа № 490/6057/19-ц) дійшла висновку, дослівно: «… що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судому порядку…»

Із поданої заяви ОСОБА_1 убачається, що встановлення факту смерті сина їй необхідно для здійснення державної реєстрації його смерті на території України, одержання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та вирішення у зв`язку із цим соціально побутових питань.

Тобто, встановлення відповідного юридичного факту має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт смерті сина заявника ОСОБА_2 , який загинув під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, повністю підтверджуються дослідженими доказами і встановленими обставинами і має індивідуальний характер.

А враховуючи, що встановлення такого факту на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, неможливо окрім, як ухвалення судового рішення, то наявні усі правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги представника Міністерства оборони України щодо незастосування судом першої інстанції при ухваленні рішення спеціальної правової норми, викладеній у частині 2 статті 46 ЦК України, колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на наступне.

Положення частини 2 статті 46 ЦК України передбачають, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Зазначена правова норма регулює правовідносини, які пов`язані із оголошенням особи померлою.

Апеляційний суд наголошує, що підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

У даному випадку факт загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання підтверджено Актом про настання смерті від 23 грудня 2022 року (а. с. 27) та іншими доказами, дослідженими місцевим судом.

Тому, підстав для застосування до вказаних правовідносин положень частини 2 статті 46 ЦК України немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення місцевим судом норм матеріального чи процесуального права при вирішенні даного спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Посилання щодо незаконності рішення місцевого суду, наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а рішення суду є законним та ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді