Справа № 365/614/21
Провадження № 2/369/489/24
08.02.2024 року м. Київ
Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І. О.,
при секретарі Мельник А.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 25 липня 2019 року між ПрАТ "СК"АСКО ДС" та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом АО/998029. Згідно вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є ГАЗ 2705 д/н НОМЕР_1 ; страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн.; франшиза - 1000 грн..Виходячи з того, що страхувальник є пенсіонером, розмір страхового платежу заодним внутрішнім договором страхування зменшився на 50 відсотків.
30 грудня 2019року в місті Київ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ГАЗ 2705 д/н НОМЕР_1 , яким керував під час скоєння ДТП ОСОБА_3 ,та автомобіля VOLKSWAGEN JЕТТА д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ УКРАЇНА". Винним у даній ДТП є ОСОБА_3 що підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/1899/20 - п.
Як зазначає позивач, автомобілем ГАЗ 2705 д/н НОМЕР_1 керувала інша особа, ніж та що придбала поліс, чим було порушено умови п.13.2 ст.13 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та повинна компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2022 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.
Ухвалою від 05 червня 2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області викликав сторони у судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не подав, правом на подання відзиву не скористався.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
25 липня 2019 року між ПрАТ "СК"АСКО ДС" та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом АО/998029. Згідно вказаного полісу забезпеченим транспортним засобом є ГАЗ 2705 д/н НОМЕР_1 ; страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн.; франшиза - 1000 грн.. Виходячи з того, що страхувальник є пенсіонером, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшився на 50 відсотків.
30 грудня 2019 року в місті Київ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ГАЗ 2705 д/н НОМЕР_1 , яким керував під час скоєння ДТП ОСОБА_3 , та автомобіля VOLKSWAGEN JЕТТА д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ УКРАЇНА". Винним у даній ДТП є ОСОБА_3 що підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/1899/20-п.
Відповідно до з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача - ОСОБА_3 у вчинені ДТП встановлена та не підлягає доведенню.
Судом встановлено, що автомобілем ГАЗ 2705 д/н НОМЕР_1 керував відповідач - ОСОБА_3 , а особа, яка придбала поліс - ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Відповідно до ч.3ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Відповідно до п.13.2. ст. 13 Закону № 1961-IV Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону № 1961-IVУ разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Як вбачається з матеріалів справи, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом АО/998029 від 25 липня 2019 року між ПрАТ "СК"АСКО ДС" та ОСОБА_2 , передбачає умову щодо компенсації страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування у випадку порушення його умов.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний`судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп..
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1
Суддя: І.О. Фінагеєва