Провадження № 2/337/1370/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона з 15.09.2018 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час подружжя спільно не проживають, вона з дитиною проживають за кордоном. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки інших осіб на утриманні не має, він працездатний, є військовослужбовцем, отримує постійний дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дитини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2024 вказану справу передано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю.

14.05.2024 вказана справа надійшла до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків.

20.05.2024 від позивачки надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести судовий розгляд справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2018, є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час подружжя проживає окремо, позивачка ОСОБА_1 з дитиною проживають за кордоном, відповідач ОСОБА_2 з 17.05.2024 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши наявні докази, враховуючи, що обидва батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітнього сина, суд приходить до висновків про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При ухваленні рішення суд враховує, що відповідач не заперечує свого обов`язку як батька утримувати неповнолітнього сина до досягнення повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд бере до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, враховує законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину, а також суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує вік дитини (5 років), стан її здоров`я, те, що дитина матеріально не забезпечена, а також стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, який працездатного віку, даних про наявність інших утриманців, свій незадовільний стан здоров`я не повідомив, на даний час проходить військову службу.

За вказаних обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно,від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача.

Заявлений позивачкою розмір аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача щомісячно, суд вважає перебільшеним і таким, що не відповідає вимогам ст.182 СК України та фактичним обставинам справи.

Суду не надано відомостей про матеріальне становище позивачки і доказів неможливості з поважних причин забезпечити зі свого боку утримання дитини, що потребувало б визначення розміру аліментів в 1/2 частині заробітку відповідача.

На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.141, 180-184, 185, 192 СК України, 15,16 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова