Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1259/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.12.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с. Доманівка у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до Доманівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому вказувало, що 09 січня 2024 року сторони уклали між собою Договір надання грошових коштів у позику №.

За умовами договору ТОВ «Іннова Фінанс» передало ОСОБА_1 в борг на умовах позики грошові кошти у розмірі 10 000 грн, які відповідачка зобов`язалася повернути позикодавцю протягом 30 днів (з можливістю пролонгації цього строку за ініціативою позичальника) не пізніше 08 лютого 2024 року.

За користування позикою ОСОБА_1 зобов`язалася сплачувати на користь позикодавця проценти:

- у розмірі 1,2 % від суми позики за кожен день користування коштами у межах узгодженого в договорі строку позики за умови належного виконання позичальником зобов`язань (дисконтна ставка);

- у розмірі 2,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка, яка застосовується за весь період користування позикою у разі порушення позичальником строку повернення позики, а також за час понадстрокового користування позикою, а в разі пролонгації строку користування позикою за ініціативою позичальника на весь період пролонгації).

Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 16 жовтня 2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 80 250, 00 грн, у тому числі:

- заборгованість за тілом кредиту - 10 000, 00 грн;

- заборгованість за процентами 70 250,00 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.10.2024 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача Топчий Д.А. не з`явилася, проте у позові просила про розгляд справи без участі представника ТОВ Іннова Фінанс, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає частково. Просить зменшити суму нарахованих процентів.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, суд встановив, що 09 січня 2024 року сторони уклали між собою Договір надання грошових коштів у позику №.

За умовами вказаного договору, зокрема п .1.9, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору, його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним.

За умовами договору ТОВ «Іннова Фінанс» передало ОСОБА_1 в борг на умовах позики грошові кошти у розмірі 10 000 грн. (п.1.1 договору), які відповідачка зобов`язалася повернути позикодавцю протягом 30 днів (п.1.2 договору) (з можливістю пролонгації цього строку за ініціативою позичальника) не пізніше 08 лютого 2024 року (п.п.1.3.2).

Пунктом 1.3.3. договору передбачено, що повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця або через особистий кабінет на сайті позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів. Моментом зарахування оплати позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця або отримання відповіді від партнера позикодавця про зарахування коштів.

За користування позикою ОСОБА_1 зобов`язалася сплачувати на користь позикодавця проценти:

- у розмірі 1,2 % від суми позики за кожен день користування коштами у межах узгодженого в договорі строку позики за умови належного виконання позичальником зобов`язань (дисконтна ставка) (п.п.1.1.4);

- у розмірі 2,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка, яка застосовується за весь період користування позикою у разі порушення позичальником строку повернення позики, а також за час понадстрокового користування позикою, а в разі пролонгації строку користування позикою за ініціативою позичальника на весь період пролонгації) (п.п.1.1.5).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (у редакції Закону, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що договір позики вчинений сторонами в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорі усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав правочин за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (k1s4i71xa).

Також, 09.01.2024 року позичальником було підписано паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (tgc6ia47k).

Наявна в матеріалах справи копія договору № 160523/1 від 16.05.2023 року Про надання послуг з приймання та переказу платежів, а також копія квитанції до платіжної інструкції №19731-1354-80990852 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 09 січня 2024 року повністю підтверджує факт передачі позивачем коштів позичальнику ОСОБА_1 та їх зарахування на банківську картку останньої, що підтверджує факт виконання ТОВ «Іннова Фінанс» договору позики, який за своєю суттю відноситься до реальних договорів.

Таким чином, ОСОБА_1 набула обов`язків позичальника за укладеним договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Положення ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості, наданою позивачем за договором позики, станом на 16 жовтня 2024 року борг становить 80 250, 00 грн, у тому числі:

заборгованість за тілом кредиту 10 000, 00 грн;

заборгованість за процентами 70 250, 00 грн (нарахованими за період з 09 січня 2024 року до 16 жовтня 2024 року включно).

Проте, вказаний розрахунок в частині нарахування процентів суперечить умовам договору позики, за умовами якого ОСОБА_1 отримала позику з граничним строком користування коштами протягом 30 днів з дня отримання, а саме до 08 лютого 2024 року (п.п. 1.2, 1.3.2 договору, Таблиця обчислення загальної вартості позики).

Матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_1 , як позичальник, вчинила передбачені п. 4.2 договору дії, направлені на пролонгацію строку користування позикою, зокрема, шляхом сплати нарахованих процентів. Навпаки, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 жодних проплат за договором протягом строку користування позикою не здійснювала.

Також стороною позивача не надано жодних доказів, що сторони вчиняли інші передбачені п.п. 4.3, 4.4, 4.6, 4.9 договору дії, направлені на таку пролонгацію.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику № від 09 січня 2024 року: строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 09 січня 2024 року, дата повернення позики 08 лютого 2024 року.

За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 08 лютого 2024 року,

однак ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просить стягнути з відповідачів проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 16.10.2024 року.

Оскільки Договором надання грошових коштів у позику № від 09 січня 2024 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» мав право нараховувати відповідачу ОСОБА_1 передбачені цим договором відсотки.

Пунктом 1.5 договору визначено, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п. 1.2 цього договору, умови щодонарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,2% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2,99%на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

З викладеного слідує, що оскільки протягом 30 днів (в межах строку дії Договору) позику не повернуто, то нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 2,99% на день від суми позики.

Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 10 000,00 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 2,99% за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсоткам за Договором надання грошових коштів у позику № від 09 січня 2024 року становить: 10 000,00 грн *2,99%*30 днів =8 970,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № від 09 січня 2024 року, укладеного між нею та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 18 970,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8 970,00 грн. заборгованість за процентами.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 23,6%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 571,70 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (м. Київ, вул. Болсуновська, 8; ) заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику від 09 січня 2024 року №, що утворилася станом на 16 жовтня 2024 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень; заборгованість за процентами за користування позикою (за період з 09 січня 2024 року до 08 лютого 2024 року) у розмірі 8 970 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок, а всього в загальному розмірі 18 970 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на

користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (м. Київ, вул. Болсуновська, 8; ) 571 (п`ятсот сімдесят одну) гривню 70 коп судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення виготовлено 30.12.2024 року

Суддя : О. В. Кривенко