Дата документу 21.05.2024 Справа № 334/4841/13
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/4841/13 Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
№ 22-ц/807/978/24 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «Кредитні ініціативи» в особі адвоката Михайлової Юлії Вікторівни на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ

В червні 2013 рокуТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову зазначав, що 25.09.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу є правонаступником Акціонерний комерційний банк «ТАС-Комерцбанк»), та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №0707/0908/55-026. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк надав Боржнику кредит у сумі 70000,00 доларів США, а Боржник зобов`язаний повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу, відповідно до якого права вимоги за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року були відступлені ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Згідно договору від 28 листопада 2012 року, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» продав кредитний договір №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» і тому усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ТОВ «Кредитні ініціативи».

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року, в результаті чого станом на 25.02.2013 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 56432,8 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 451067,37 грн., по відсотках - 9126,26 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 72946,21 грн., пеня - 7059,02 доларів США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 56422,76 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором Банк та ОСОБА_1 уклали Іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 передала Банку в іпотеку квартиру під номером АДРЕСА_1 .

На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору, Відповідачу та Боржнику було направлено повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання боржником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач відповідно до ст.ст.12, 33 Закону України «Про іпотеку» вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останньої, за рахунок предмету іпотеки.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року, яка станом на 25.02.2013 р. складає 580436,34 грн. та складається з заборгованості: за кредитом - 451067,37 грн., відсотках - 72946,21 грн., пені - 56422,76 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру під номером АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у сумі 3441,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2014 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року, яка станом на 25.02.2013 р. складається з заборгованості за кредитом у сумі 56432,80 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 451067,37 грн., заборгованості по відсотках у сумі 9126,26 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 72946,21 грн., пені у сумі 6538,67 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку становить 52263,59 грн., а всього 72097,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 576277,17 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 65,65 кв.м., житловою площею 27 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид май визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору у сумі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. (т.1 а.с. 165-167)

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 жовтня 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. (т.2 а.с.139-146)

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» було задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя та Апеляційного суду Запорізької області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т.2 186-188)

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року, яка станом на 25.02.2013 року становить: 177 626,20 грн. (сто сімдесят сім тисяч шістсот двадцять шість гривень 20 коп.), із них: 160 904,29 грн. - тіло кредиту, 16 721,92 грн. - відсотки за користування кредитом, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №0707/0908/55-026-Z-1 (під заставу житлової нерухомості), а саме: квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Зупинено виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір у розмірі 1 052,95 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Кредитні ініціативи» в особі адвоката Михайлової Ю.В. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.09.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір (Споживчий кредит під заставу житлової нерухомості) №0707/0908/55-026 Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 70000,00 доларів США на строк по 25 вересня 2018 року, включно на умовах, передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

Кредит надається банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних на весь строк фактичного користування кредитом.

Порядок нарахування процентів, комісій та погашення заборгованості за кредитним договором визначений у розділі 3 кредитного договору.

Починаючи з 10.11.2008 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом у сумі 1024,63 доларів США (Ануїтентні платежі) в чітко встановлений Договором термін 10 числа кожного місяця (п.3.1.1).

Пунктом 3.1.3 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати платежі шляхом направлення коштів на рахунок банку № НОМЕР_1 у ВАТ «Сведбанк» через касу банку або шляхом безготівкового перерахування коштів.

У п. 3.1.4 Договору зазначено, що при перерахуванні Позичальником на рахунок № НОМЕР_2 коштів до настання встановленого п.п. 3.1.1 цього Договору термін здійснення платежу (в тому числі у випадку часткового дострокового погашення заборгованості за кредитом) Банк обліковує такі кошти на цьому рахунку до настання терміну здійснення Ануїтентного платежу. При цьому Ануїтентний платіж (дострокового погашення заборгованості) вважається сторонами здійсненим в день, що є терміном здійснення платежу відповідно до п.п. 3.1.1. цього Договору. (а.с.5-11).

У пункті 9.1 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1. цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.3.1., 3.3. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов`язаний виконати зазначені зобов`язання в порядку, передбаченому п.п. 9.2, 9.3 цього договору.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 70000,00 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки №3168505/0134 від 25.09.2008р. (а.с.102).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором №0707/0908/55-026 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №0707/0908/55-026-Z-1 (під заставу житлової нерухомості), відповідно до якого ОСОБА_1 передала Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 514 300,00 грн. (т.1 а.с. 12-14)

Квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_3 від 01.04.2005 року. (т.2 а.с. 99-101)

Відповідно до Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 20977955 від 25.09.2008 року внесено реєстраційний запис про іпотекодержателя ВАТ «Сведбанк», та боржника ОСОБА_1 (т.2 а.с. 11-117)

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступних положень закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина друга статті 1050 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Судом першої інстанції було враховано, що рішенням Ленінського районного суду від 21.01.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання недійсними договорів, було відмовлено.

Зазначене судове рішення судом першої інстанції правомірно кваліфіковане як преюдиційне для розгляду цієї справи.

Статтею 82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування, зокрема у частині четвертій цієї статті вказано про те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У апеляційній сказі апелянта хоча і просив про повне скасування оскаржуваного судового рішення, натомість зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром заборгованості за кредитним договором, на погашення якої здійснене зверення стягнення на предмет іпотеки.

Визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції врахував наступні фактичні обставини справи.

Листом від 19.04.2013 р. ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулося до ОСОБА_1 як позичальника і іпотекодавця з повідомленням про усунення порушення за кредитним договором, вимагаючи від позичальника у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти і нараховані штрафні санкції, що становить 72 618,08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 580 436,34 гривень. Також попереджено, що у разі невиконання цієї вимоги ТОВ «Кредитні Ініціативи» розпочне звернення на предмет іпотеки. Доказом відправлення вимоги на адресу ОСОБА_1 є реєстр відправки рекомендованої кореспонденції (список №27 КР), квитанція про оплату (т.1 а.с.50-51).

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 28.11.2012 року списано основну суму заборгованості за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року у розмірі 56 432,80 доларів США у зв`язку з продажем кредитної заборгованості згідно договору №15 від 28.11.2012 року (т.1 а.с. 112-117)

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_1 28.11.2012 року списано нараховані проценти за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року у розмірі 2 588,52 доларів США у зв`язку з продажем кредитної заборгованості згідно договору №15 від 28.11.2012 року (т.1 а.с. 118-123)

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_6 ОСОБА_1 28.11.2012 року списано нараховані проценти за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року у розмірі 4 206,89 доларів США у зв`язку з продажем кредитної заборгованості згідно договору №15 від 28.11.2012 року (т.1 а.с. 124-125)

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_7 ОСОБА_1 28.11.2012 року списано нараховані проценти за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року у розмірі 627,62 доларів США у зв`язку з продажем кредитної заборгованості згідно договору №15 від 28.11.2012 року (т.1 а.с. 126-127)

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_8 ОСОБА_1 28.11.2012 року списано суму пені за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року у розмірі 4 644,72 доларів США у зв`язку з продажем кредитної заборгованості згідно договору №15 від 28.11.2012 року (т.1 а.с. 128-129)

З огляду на зазначені обставини, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наданих виписок по особовим рахункам ОСОБА_1 за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року ПАТ «Сведбанк» у зв`язку з продажем кредитної заборгованості згідно договору №15 від 28.11.2012 року списав основну суму заборгованості у розмірі 56 432,80 доларів США, нараховані проценти у розмірі 7 423,03 доларів США, суму пені 4 644,72 доларів США, що всього складає 68 500,55 доларів США.

В той же час, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року станом на 25.02.2013 р., який складений аналітиком ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за кредитним договором складає 72 618,08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 580 436,34 грн., в тому числі: за кредитом 56 432,80 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 451 067,37 грн., по відсотках 9 126,26 доларів США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 72 946,21 грн., пеня 7 059,02 доларів США., що по курсу НБУ на дату розрахунку складає 56 422,76 грн. Офіційний курс НБУ на станом на дату розрахунку становить 7,9930 доларів США за 1 гривню. (т. 1 а.с. 159-160)

, що сума по відсоткам та сума пені завищені, і не відповідають даним по особовим рахункам ОСОБА_1 .

Крім того, суд першої інстанції врахував, що 14.12.2012 року ПАТ «Сведбанк» надіслав ОСОБА_1 лист вихідний №0022591, що банком було відступлено ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права грошової вимоги, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 на 28.11.2012 року становить: 34 252 доларів США заборгованість по основній сумі кредиту, 19 226,64 доларів США - заборгованість за процентами, 20 310,27 доларів США нарахована пеня. (т.1 а.с.138)

В той же день, 14.12.2012 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» надіслали ОСОБА_1 лист вихідний №0009531, що було укладено договір факторингу та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи» право грошової вимоги, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 на 28.11.2012 року становить: 56 432,80 доларів США кредитна заборгованість, 7 423,03 доларів США - заборгованість за процентами, 4 644,72 доларів США - заборгованість за пенею. (т.2 а.с.12-13, 15-16)

22.02.2013 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надіслали ОСОБА_1 лист вихідний №0011433, що було укладено договір факторингу та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи» право грошової вимоги, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 на 28.11.2012 року становить: 56 432,80 доларів США кредитна заборгованість, 7 423,03 доларів США - заборгованість за процентами, 4 644,72 доларів США - заборгованість за пенею. (т.2 а.с.20)

В реєстрі заборгованості боржників який є додатком до договору факторингу укладеним між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», та який було надано суду представником позивача, під номером 1225 зазначена ОСОБА_1 , однак в даному додатку сума заборгованості по кредитному договору не зазначена. (т.3 а.с.112)

Відповідно до наданих ОСОБА_1 платежів в касу АТ «Сведбанк» за кредитним договором №0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року, вона сплатила 63 189,27 доларів США, що складає 538 880,89 гривень. В судовому засіданні пояснила, що на рахунок ПАТ «Сведбанк» вона сплатила 11.01.2010 року 32 850 доларів США, що підтверджується оригіналом квитанції, однак у виписках відсутня дана сума. (т.3 а.с. 120)

На запит представника відповідача адвоката Кацюби М.В. аудиторською фірмою ТОВ «АФ «Злагода» складено звіт про фактичні результати (звіт незалежного аудитора щодо результатів погоджених аудиторських процедур) №3/ЕД від 10.10.2023 року, за висновками якого, відповідно до матеріалів судової справи № 334/4841/13-ц (за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення на предмет іпотеки) та судової справи №334/11357/14-ц (за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором) розрахунок заборгованості за кредитним договором № 0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року не підтверджується.

Згідно дослідження умов кредитного договору № 0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року та оригіналів платіжних квитанцій внесення грошових коштів позичальником за кредитом аудитор визначив, що станом на 25.02.2013 року борг ОСОБА_1 за кредитним договором складає: 177 626,20 (сто сімдесят сім тисяч шістсот двадцять шість гривень двадцять копійок) гривень, з них: 160 904,29 гривень - кредит або тіло кредиту, 16 721,92 гривень - відсотки за користування кредитом.

При розгляді справи судом першої інстанції були досліджені та перевірені оригінали платіжних квитанцій внесення грошових коштів ОСОБА_1 за кредит № 0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року та встановлено, що 11.01.2010 року на рахунок ПАТ «Сведбанк» ОСОБА_1 сплатила 32 850 доларів США, що підтверджується оригіналом квитанції, однак у виписках банку не проведена дана сума.

Виходячи з зазначених обставин, суд першої інстанції правомірно визначив розмір заборгованості у меншій сумі, ніж було заявлено у позові.

На виконання положень ст. 12 ч. 5 ЦПК, суд першої інстанції пропонував позивачеві постановляв з цього приводу ухвали , які не виконувалися позивачем.

Як правильно зазначив суд першої інстанції з посиланням на висновки Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2022 року в справі №381/1647/21 (провадження №61-2539св22), незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови в позові у повному обсязі, а суд, у будь-якому разі, мав стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. При цьому, суд не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції в межах наданих повноважень та виходячи з принципів диспозитивності цивільного судочинства визначив заборгованість з урахуванням наданих сторонами доказів.

Зокрема, враховуючи, що 11.01.2010 року ОСОБА_1 сплатила 32 850 доларів США, що підтверджується оригіналом квитанції, однак у виписках банку відсутня дана сума, суд першої інстанції поклав в основу рішення звіт аудитора №3/ЕД від 10.10.2023 року, відповідно до якого, аудитор визначив, що станом на 25.02.2013 року борг ОСОБА_1 за кредитним договором № 0707/0908/55-026 від 25.09.2008 року складає: 177 626,20 грн. з них: 160 904,29 гривень - кредит або тіло кредиту, 16 721,92 гривень - відсотки за користування кредитом та вважав визначену аудитором суму заборгованості за кредитним договором доведеною.

В частині вирішення питання про звернення стягнення на іпотечне майно судове рішення не оскаржене відповідачем та у апеляційній скарзі також відсутні доводи незгоди з цією частиною судового рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю «Кредитні ініціативи» в залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 травня 2024 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З Поляков