Справа № 539/1497/24
Провадження № 2/539/654/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Шрейтер С.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Заявою-договором про надання споживчого кредиту,

встановив:

Позивач Акціонерне товариство "Таскомбанк"(далі-АТ "Таскомбанк") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за Заявою-договором про надання споживчого кредиту.

В обґрунтування позову вказано, що 11.02.2022 між АТ "Таскомбанк" та ОСОБА_2 було укладено Заяву- договір 2918783-601 про надання споживчого кредиту від 11.02.2022 року, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 274885, 33 грн, строком на 60 місяців, зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,5 % щомісячно. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.02.2024 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 321 367, 91 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі простроченої) - 204528,52 грн, заборгованості по процентам (в тому числі простроченої) - 13,18 грн та заборгованості за комісією за обслуговування кредиту (в тому числі простроченої) - 116 826,21 грн. Посилаючись на те, що відповідачем були проігноровані вимоги щодо погашення заборгованості за вказаним договором, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у загальному розмірі 321 367, 91 грн та сплачений судовий збір у справі за подання позову до суду у розмірі 4820, 52 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Усенко А.В. надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по комісії в розмірі 116 826, 21 грн. В обґрунтування відзиву вказано, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку у кредитному договорі додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту та погодження їх з відповідачкою при укладенні кредитного договору. За таких обставин, положення п. 1.4 та п. 1.4.1 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Супутня послуга банку, визначена як обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), має надаватися клієнту банком безоплатно. Тому, позовна вимога про стягнення з відповідача простроченої комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 116 826, 21 грн. не підлягає задоволенню.

Позивач АТ "Таскомбанк" надав суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У відповіді вказано, що відповідно до вимог чинного законодавства банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 викладено висновок, що нарахування комісії за користування кредитом це законне право банку. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Представник позивача АТ "Таскомбанк" в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та в відповіді на відзив просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача - адвокат Скользнєва В.В., в судовому засіданні позовні вимоги визнають частково в частині суми основного боргу та процентам, в іншій частині просили відмовити, оскільки заявлена заборгованість за комісією є неправомірна. Вважають, оскільки комісія була неправомірно нарахована, а відповідно до розрахунку заборгованості частково сплачена, то вона підлягає відрахуванню від основної суми боргу.

Вислухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2022 року між АТ "Таскомбанк" та ОСОБА_2 було укладено Заяву- договір 2918783-601 про надання споживчого кредиту від 11.02.2022 року на власні потреби/рефінансування кредитної заборгованості в інших фінансових установах. Вказана заява-договір підписана відповідачем ОСОБА_2 власноручно /а.с. 7-11/.

Відповідно до п. 1.1 вказаної заяви-договору, ОСОБА_2 просить АТ "Таскомбанк" надати йому споживчий кредит на рефінансування заборгованості власні потреби в рамках кредитного продукту "Зручна готівка Максимум" на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання цієї заяви-договору розміщена на офіційній сторінці банку https://tascombank.ua.

У п. 1.2 заяви-договору вказано, що АТ "Таскомбанк" надає ОСОБА_2 споживчий кредит на наступних умовах:

- кредит на власні потреби у загальному розмірі 274 885, 33 грн,

- комісія за надання кредиту 0 %,

- сума кредиту без комісії за надання кредиту - 274 885, 33 грн,

- строк кредиту - 60 місяців,

- проценти за користування кредитом - 0,01 % річних,

-тип процентної ставки за користування кредитом та порядок нарахування процентів - процентна ставка фіксована та застосовується на весь строк кредиту. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений цією заявою-договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за заявою-договором щоденно на суму залишку заборгованості за кредитом на кінець кожного дня та сплачуються позичальником щомісячно в складі ануїтетних платежів у строки згідно з умовами кредитного договору. Нарахування процентів відбувається за схемою "30/360".

- орієнтовна реальна річна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту визначається відповідно до законодавства та зазначається у Графіку з обчислення платежів загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за заявою-договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до заяви-договору),

- порядок повернення кредиту та сплати процентів - нараховується щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду,

- комісія за обслуговування кредиту - 2,5 % щомісячно,

- порядок нарахування комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - нараховується щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду,

- порядок повернення заборгованості за кредитом - платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються із застосуванням ануїтетної схеми погашення (однакові суми платежів в кожному розрахунковому періоді протягом усього строку кредитування, окрім останнього (до суми платежу входить сума кредиту, проценти та комісія за обслуговування кредиту).

У п. 1.11 заяви-договору сторони погодили, що банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п. 1.2.2 даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на рефінансування заборгованості у сумі 274885, 33 грн, на поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ "Таскомбанк".

У п. 2.5 заяви-договору позичальник погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться у Додатку № 1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4 заяви-договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цієї заяви-договору та взяті на себе зобов`язання. У строки, обумовлені цією заявою-договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання. У випадку порушення умов цієї заяви-договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супровідних послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї заяви-договору.

У матеріалах справи наявна копія Графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом, що є невід`ємною частиною Заяви- договору 2918783-601 про надання споживчого кредиту від 11.02.2022 /а.с. 12-15/.

Вказаний Графік платежів містить обчислення загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Цей Графік платежів підписаний відповідачем ОСОБА_2 власноручно.

У заяві-договорі від 11.02.2022, який власноручно підписаний ОСОБА_2 , вказано, що останній отримав від банку свій примірник цієї заяви-договору, Графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом та Паспорт споживчого кредиту в день укладення заяви-договору.

Судом встановлено, що позивачем АТ "Таскомбанк" зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі та надано відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 274885, 33 грн, що підтверджується наявними виписками по особовому рахунку відповідача ОСОБА_2 /а.с. 21-32/.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Таскомбанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 викладено правовий висновок про те, що Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені.

З дослідженого судом розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що станом на 18.02.2024 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 321 367, 91 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі простроченої) - 204528,52 грн, заборгованості по процентам (в тому числі простроченої) - 13,18 грн та заборгованості за комісією за обслуговування кредиту (в тому числі простроченої) - 116 826,21 грн./а.с. 19/.

Відповідачем та його представниками не було надано суду свого розрахунку чи документів, які б спростовували розмір вказаної вище заборгованості.

У зв`язку із порушенням ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо сплати належних з нього коштів за кредитним договором, АТ "Таскомбанк" визнав строк повного виконання зобов`язання таким, що настав (змінив строк виконання зобов`язання), та 21.02.2024 року надіслав відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове погашення усієї суми боргу /а.с. 33-36/.

Вказана вимога відповідачем виконана не була, у зв`язку з чим АТ "Таскомбанк" було вимушене звернутися до суду з позовом про стягнення наявної заборгованості з відповідача.

Станом на час розгляду справи по суті відповідачем не погашено визначену позивачем заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності підтверджують факт отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів, часткове погашення ним боргу, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором у вигляді заборгованості за тілом кредиту та по процентам. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України Про споживче кредитування розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України Про споживче кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України Про споживче кредитування (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Пунктом 1.4 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 11.02.2022 передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,5 % від суми кредиту.

Водночас, із змісту умов цієї заяви-договору, Графіка платежів, які власноручно підписані відповідачем, вбачається, що АТ "Таскомбанк" не зазначив у них перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Позивач не зазначив у позові та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем ОСОБА_2 при укладенні кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що при підписанні відповідачем заяви-договору про надання споживчого кредиту від 11.02.2022, останній розумів, ознайомився та погодився з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка на день підписання кредитного договору була розміщена на офіційному сайті банку, в яких наявна інформація про комісію за обслуговування кредиту.

Крім того, суд зауважує, що позивачем взагалі не було додано до позовної заяви публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеної на офіційному сайті банку.

Позивачем також не надано доказів того, що позичальник ОСОБА_2 частіше ніж раз на місяць звертався до банку за інформацією щодо кредиту.

Враховуючи вказане вище у сукупності, положення пункту 1.4. заяви-договору про надання споживчого кредиту від 11.02.2022, яким передбачено сплату щомісячної комісії 2,5 % за обслуговування кредитної заборгованості суперечить положенням частини першої та другої статті 11 Закону України Про споживче кредитування, а тому таке положення є нікчемним.

Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 180/1434/20, від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21, від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, від 21.02.2024 у справі № 344/3078/23, від 17.04.2024 у справі № 754/644/21.

Враховуючи вказане вище у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 116 826,21 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено на погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості кошти в розмірі 54 977, 04 грн /а.с. 19, 20-32/.

Враховуючи відсутність законних підстав на стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11.02.2022 у вигляді заборгованості за тілом кредиту із відрахуванням незаконно сплаченої відповідачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 149 551, 48 грн (204 528, 52 грн 54977, 04 грн =149 551, 48 грн) та заборгованості по процентам у розмірі 13, 18 грн, а всього разом 149 564, 66 гривень. У задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 116 826,21 грн. відмовити у повному обсязі.

Враховуючи те, що позов задоволено на 46, 54%, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 243, 47 гривень ( 4820, 52 грн х 46, 54%= 2 243, 47 грн).

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то представником відповідача в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, заявлено усну заяву про те, що відповідні докази на підтвердження розміру таких витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства "Таскомбанк"до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Заявою-договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" кредитну заборгованість за Заявою- договором 2918783-601 про надання споживчого кредиту від 11.02.2022 року у загальному розмірі 149 564, 66 гривень, з яких: 149 551, 48 гривень- заборгованість за тілом кредиту із відрахуванням незаконно сплаченої комісії за обслуговування кредитної заборгованості, 13, 18 гривень - заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору за подачу позову до суду у розмірі 2 243, 47 гривень.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство "Таскомбанк", місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 08.07.2024 року.

Суддя Я.В. Просіна