Справа № 629/7089/24
Провадження № 2/629/1796/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 15.05.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №234; виділити зі спільного майна подружжя у її власність транспортний засіб «Mersedes-Benz» Е 200, шасі № НОМЕР_1 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; припинити право спільної сумісної власності на транспортний засіб «Mersedes-Benz» Е 200, шасі № НОМЕР_1 , 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 з компенсацією 1/2 вартості частки ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Розглянувши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В позовній заяві заявлено вимогу майнового характеру щодо поділу майна подружжя та вимога немайнового характеру щодо розірвання шлюбу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позивачем не надано документальних підтверджень дійсної вартості спірного майна на час подання позовної заяви до суду.

Щодо визначення ринкової вартості майна, суд звертає увагу позивача, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна.

Позовна вимога щодо володіння автомобілем викладена позивачем так, що позивач бажає набути право власності на автомобіль повністю і сплатити відповідачеві 1/2 частку вартості автомобіля як компенсацію такої частки.

Слід зауважити, що відповідно до ч.2 ст.365 Цивільного кодексу України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення про задоволення позову. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду у п. 44 постанови від 08.02.2022 у справі № 209/3075/20 зауважила, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так, що правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації).

Позивач, звертаючись до суду з позовом, не внесла на депозитний рахунок суду відповідну суму відшкодування 1/2 частки ринкової вартості спірного автомобіля, яке вона бажає набути повністю у свою одноосібну (приватну) власність.

Положення ст.365 ЦК не вказують, коли саме має бути внесена грошова сума на депозитний рахунок суду. Однак оскільки позивачем подано до суду позов на підставі вказаної норми права, попереднє внесення вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача якщо він бажає і прагне отримати на свою користь рішення суду щодо одноосібного набуття права приватної власності на спірне домоволодіння.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не внесення відповідної суми на депозит суду положення ч.2 ст.365 ЦК не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах.

Відтак позивач повинна надати суду платіжний документ про зарахування на депозитний рахунок суду 1/2 частки ринкової вартості спірного автомобіля.

Спосіб визначення вартості автомобіля вже було вказано в ухвалі у спосіб залучення суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з частинами 1,2 статті 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175,177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст.175,177,185,258,260 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом десяти днів з моменту отримання ухвали виправити недоліки заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО