Справа № 462/564/24 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянової С.М.
Провадження № 22-ц/811/2187/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Салата Я.І.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу № 462/564/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 11 червня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в інтересах якого діє адвокат Мишевська Наталія Миколаївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24.01.2024 року позивач ТОВ «БІЗПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» обґрунтовує тим, що 16.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 203355-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). В свою чергу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 203355-КС-007 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, в розмірі 12840,00 грн., чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Станом на 09.01.2024 утворилась заборгованість за Договором № 203355-КС-007 про надання кредиту, в розмірі 78 676,15 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 35 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 42 469,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 1207,15 грн., які просить стягнути з відповідача.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 1 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 203355-КС-007 про надання кредиту від 16.12.2021, що становить 78 656 (сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 15 копійок, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 35 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 42 469,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 1207,15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням , вважає його незаконним і необгрунтованим. Зазначає, що не заперечує факту укладення кредитного договру, однак не погоджується з сумою заборгованості в розмірі 78676,15 грн. Ухвалюючи рішення, суд врахував наданий позивачем розрахунок заборгованості, однак на його думку такий є неналежним доказом, оскільки не є первинним бухгалтерським документом , а виключно одностороннім доказом ,який залежить від позивача. Крім цього, вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, зокрема не врахував вимоги Закону України «Про захист праві споживачів» щодо несправидливих умов договору. Зазначає, що нараховані позивачем відсотки майже в півтори рази перевищують тіло кредиту, а тому є надмірним тягарем для споживача. Просить рішення суду скасувати , ухвалити нове рішення,яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша тридцятиє розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі обставини.

16.12.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в електронній формі направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 203355-КС-007 про надання кредиту (а.с.20-21).

16.12.2021 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 203355-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором G-1916 (а.с.22-23).

Таким чином 16.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором G-1916, був укладений кредитний договір №203355-КС-007, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 35 000,00 грн, строком кредитування на 24 тижні до 02.06.2022 року, процентна ставка: в день 0,86670555, фіксована, комісія за надання кредиту: 5250,00 грн.(а.с.18-19)

Відповідач не оспорює факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало 16.12.2021 року Позичальнику грошові кошти двома платежами в розмірі 20 000,00 грн та 15 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (який Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті (а.с.26)), що підтверджують довідки про переказ грошових коштів ОСОБА_1 (а.с.27,27 зворот), та виписка за договором №б/н за період 16.12.2021 - 16.12.2021, складена АТ КБ «ПриватБанк» 19.05.2024 (а.с.174).

ОСОБА_1 , належним чином не виконував свої зобов`язання за Договором №203355-КС-007, тому у нього станом на 09.01.2024 утворилась заборгованість про надання кредиту, в розмірі 78 676,15 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 35 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 42 469,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 1207,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні станом на 09.01.2024 року.

Згідно з Розрахунком заборгованості за Договором № 203355-КС-007 Позичальник ОСОБА_1 , на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 203355-КС-007, а саме 31.12.2021 року на суму 6420, 00 грн. та 13.01.2022 року на суму 6420 грн.-загальна сума 12 840,00 грн. , що стверджується інформаційними довідками , які сформовані в платіжній системі «Платежі Онлайн» (а.с.124,125).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову , суд першої інстанції виходив з того, що при уклаленні договору кредиту сторони узгодили розмір кредиту, розмір процентів, комісії, строки та умови кредитування, що стверджується допустимими та достатніми доказами. Відповідач не виконанав належним чином умови договору, зокрема повністю не повернув отримані кредитні кошти та відсотки за користування кредитом у встановлені договором строки.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На підставі частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 16.12.2021 року укладений Кредитний договір в електронній формі, підписаний одноразовим ідентифікатором.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що сторони договору узгодили розмір кредиту-35000 грн., строк кредиту-24 тижні, процентну ставку в день-0,86670555 фіксована, орієнтовну реальну річну проуентну ставку -3609,34 процентів, комісію за надання кредиту-5250,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 77040,00 грн., термін дії договору-до 02.06.2022 року, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису.

У договорі встановлений графік платежів та розмір загального щомісячного платежу по кредиту - 6420 грн. з яким відповідач погодився (а.с.18-23).

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується наданою АТ КБ «Приват Банк» випискою по рахунку ОСОБА_1 за період з 16.12.2021 по 16.12.2021, з якої видно, що відповідач 16.12.2021 отримував кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн та 16.12.2021 20 000,00 грн, та користувався ними.

Разом з тим, ОСОБА_1 неналежно виконував зобов`язання за кредитним договором, тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 78676,15 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 35 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 42 469,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 1207,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні станом на 09.01.2024 року

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне) виконання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наданий позивачем розрахунок є неналежним доказом, оскільки залежить лише від волі позивача, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідач жодним чином не спростоував такий розрахунок, зокрема не надав свого розрахунку та доказів, які підтверджують повернення кредитних коштів на більшу суму ніж визнає позивач, а саме 12840,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про несправедливі умови кредитного договору, суд апеляційної інстанції відхиляє з таких підстав.

Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

У пункті 6 Договору передбачено право позичальника протягом 14 календарних днів з дня укладення кредиту відмовитися від Договору без прояснення причин, у тому числі в разі отримання ним коштів, повернувши їх кредитодавцю.

Пунктом 7 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір.

Відповідно до часини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Ознайомившись з графіком та сумою щоміячного платежу на повернення кредиту, відповідач мав можливість протягом чотирнадцяти днів відмовитись від кредиту, однак останній не скористався своїм правом, відтак погодився на такі умови, сплативши два платежі по 6240,00 грн. 31.12.2021 та 13.01.2022 року.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує те, що у відзиві на позов відповідач не висловлював жодних заперечень щодо несправедливих умов договору.

Відповідно до ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд першої інстанції належним чином оцінив наявні в матеріалах справи докази, відтак доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1;375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районног суду м.Львова від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк