справа № 759/976/24 головуючий у суді І інстанції Луценко О.М.
провадження № 22-ц/824/9834/2024 суддя-доповідач у суді ІІ Інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив застосувати наслідки нікчемності до договору про надання банківських послуг у вигляді анкети - заяви від 28 жовтня 2017 року за рахунком НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 жовтня 2017 року між АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, який представляє собою анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Позивач отримав від відповідача виписку про рух коштів по картці станом на 07 червня 2023 року по рахунку НОМЕР_1 , з якої вбачається, що станом на 07 червня 2023 року кредитний ліміт становить 90 000 грн., а заборгованість складає 245 271,90 грн. Як вбачається з розрахунку платежів по погашених сумах по рахунку позивача, здійсненого на підставі виписки про рух коштів по картці за період з 01 січня 2021 року по 07 червня 2023 року за період з 11 липня 2021 року по 31 травня 2023 року позивачем всього було внесено коштів на карту в розмірі 118 183,30 грн. За період з 01 серпня 2021 року по 01 червня 2023 року позивачу були нараховані відсотки за користування кредитом на загальну суму 114 903,27 грн. В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг зазначено, що позивач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору. Однак, позивач не погоджував нарахування процентів, сплати комісій, неустойки та інших платежів. Позивач не підписував Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи. За відсутністю такого доказу не може бути достатньою підставою для покладання на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами, в тому числі, і нарахування процентів та інших платежів. У анкеті-заяві позичальника нарахування процентів, пені та комісій не зазначено, не містить вона і строку повернення кредиту (користування ним). Відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору, а також відповідальність сторін. Оскільки витяг з Умов та правил обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка монобанк», не містить підпису позивача, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на аналогічні обставини, наведені в позовній заяві, та зазначає, що наданий «алгоритм укладення договору» - це вислів відповідача, який не підтверджувався жодним доказом. Щодо генерації у мобільному додатку, то слід зазначити, що судом першої інстанції цей доказ не досліджувався. З аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, які надані відповідачем, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, а саме списував з рахунку відповідача необумовлені умовами договору відсотки за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту. Суд першої інстанції не врахував, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Враховуючи, що позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитом, внесені відповідачем кошти повинні бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту. Представник позивача була позбавлена можливості надати аргументовані пояснення стосовно викладених у позовній заяві обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» вказує на те, що позовна заява ОСОБА_1 є вже другою позовною заявою до відповідача про той самий предмет спору, з тих самих підстав, між тими саме сторонами і на даний час існує рішення суду, яке набрало законної сили. Позичальник надав право та доручив АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк». Договір про надання банківських послуг, укладений позивачем, є публічним договором. Договір про надання банківських послуг є змішаним договором у відповідності до норм ЦК України та інших нормативно-правових актів. Факт укладення договору про надання банківських послуг, отримання платіжної картки позивачем і користування останнім грошовими коштами в межах кредитного ліміту для власних потреб не потребує доказуванню в силу приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, оскільки сам позивач наголосив, що він користувався послугами банку. На дату підписання 28 жовтня 2017 року анкети-заяви ОСОБА_1 вже отримав у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і був з такими документами ознайомлений та мав такі примірники. Враховуючи, що ОСОБА_1 підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які, в тому числі, містять умови про нарахування неустойки за прострочення повернення кредиту, розмір та порядок зміни кредитного ліміту, можна дійти висновку про безпідставність доводів позивача про порушення його прав споживача при укладенні спірного договору.

Представник позивача надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі, а саме участю в якості представника у справі 128/4868/23 у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд вважає його не обґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Так, дійсно представник ОСОБА_2 приймає участь в якості представника у справі 128/4868/23 у Вінницькому міському суді Вінницької області, однак, подала заяву до вказаного суду про участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Крім того, з Єдиного судового реєстру судових рішень, вбачається, що розгляд справи 128/4868/23 у Вінницькому міському суді Вінницької області не розпочатий по суті, в той час як справа, розгляд якої представник просить відкласти, розглянута судом першої інстанції та перебуває на стадії апеляційного провадження з березня 2024 року.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки зазначене призведе до порушення розумного строку її розгляду.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім цього, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 року у справі №361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, як вбачається з вказаного клопотання, представник позивача не заперечує у випадку не задоволення клопотання про відкладення, проведення судового засідання без участі сторони позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 28 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку, позивач погодилася з тим, що Анкета - заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого підтвердила і зобов`язалася виконувати його умови.

Пунктом 6 Анкети-заяви обумовлено, що ОСОБА_1 просить вважати його власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. мій електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. З цією метою засвідчено генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем та визнано клієнтом, що електронний підпис буде використовуватися в мобільному додатку для засвідчення моїх дій. Також визнано, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях і підтверджено, що всі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися клієнтом з використанням простого електронного підпису.

Згідно пункту 10 Анкети-заяви позивачем надано право і доручено відповідачу здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у Банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між клієнтом та Банком.

Судом встановлено, що Анкета-заява від 28 жовтня 2017 року містить підписи ОСОБА_1 та представника банку ОСОБА_3 (а.с. 31).

За змістом Глави 1 «Терміни та визначення» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору.

Пунктом 6 Анкети-заяви обумовлено, що позивач просить вважати її власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. її електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. З цією метою, засвідчено генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем та визнано клієнтом, що електронний підпис буде використовуватися в мобільному додатку для засвідчення її дій. Також визнано, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях і підтверджено, що всі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися клієнтом з використанням простого електронного підпису.

Успішно пройшовши процедуру ідентифікації, позивач 28 жовтня 2017 року підписав Анкету-заяву.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було належним чином укладено кредитний договір, згідно якого позичальник отримав кредит шляхом встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Позивач не заперечував тієї обставини, що користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості, що свідчить про здійснення ним усіх дій необхідних для укладання кредитного договору.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За змістом ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Позивач посилається на те, що анкета-заява не є кредитним договором, не містить необхідних умов, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту та розміру та порядку нарахування відсотків, будь-яких інших документів між позивачем та банком укладено не було, позивача не було ознайомлено з усіма умовами надання кредиту, а, отже, кредитний договір має бути визнаний судом недійсним в частині нарахувань відсотків, пені та штрафних санкцій з застосуванням наслідків недійсності правочину.

Згідно зі ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За п.2 ч.2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, як вірно вважав суд першої інстанції, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.

Також анкета - заява до договору про надання банківських послуг 28 жовтня 2017 року підписана позивачем особисто.

Згідно з п.6 Анкети-заяви Клієнт просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку.

Також Клієнт засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідальним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільний додаток з метою засвідчення дій Клієнта згідно з Договором.

За ч.3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

З наданої стороною відповідача виписки про рух коштів по картці позичальника вбачається, що позивач після отримання банківської картки активно користувався кредитними коштами.

Отже, як встановлено судом, умови кредитування позивач розумів та погодив, інформацію стосовно наданих фінансових послуг в розумінні ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» отримав, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві.

За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач не вказав, яким саме законом встановлено недійсність кредитного договору, укладеного з банком у формі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.

Отже, укладений сторонами кредитний догові не є нікчемним, банком та позичальником при його укладенні було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, договір укладено у письмовій формі у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування наслідків нікчемності договору про надання банківських послуг у вигляді анкети-заяви від 28 жовтня 2017 року, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 08 липня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.