Справа № 943/201/23
Провадження № 2/439/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк Х.І.,

у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в її та малолітнього ОСОБА_2 інтересах, до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) про стягнення страхового відшкодування, пені, застосування наслідків порушення грошового зобов`язання,

встановив:

ОСОБА_1 , в своїх та її малолітнього сина інтересах, звернулася із позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування, пені, застосування наслідків невиконання грошового зобов`язання.

В позовній заяві (а.с. 1 - 6), відповіді на відзив (а.с. 138 - 143) викладено наступну позицію.

29 липня 2017 року в с. Суходоли Бродівського району відбулося зіткнення транспортного засобу марки «Мерседес Бенз» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_7 , та сідлового тягача марки «Рено Магнум440» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), із напівпричепом марки «Десот» під керуванням ОСОБА_8 . Внаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_7 та пасажирам автомобіля під його керуванням - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдано тілесних ушкоджень. Від спричинених травм ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Кримінальне провадження № 0000474 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, перебуває на розгляді Буського районного суду.

На день настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як власника транспортного засобу, згідно із полісом № АК6676559, була застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку із чим на підставі п. 2 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у відповідача виник обов`язок з відшкодування відповідної шкоди потерпілім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дружині та сину загиблого).

01 липня 2019 року на адресу відповідача надіслано заяву про виплату потерпілим страхового відшкодування в загальній сумі 200 000 грн., з яких 19 200 грн. моральна шкода, заподіяна ОСОБА_1 , 19 200 грн. моральна шкода, заподіяна ОСОБА_2 та 161 600 грн. відшкодування шкоди, завданої останньому як утриманцю ОСОБА_7

08 серпня 2019 року відповідачу направлено заяву про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування: витрат на лікування в сумі 125 349,38 грн., моральної шкоди, пов`язаної із ушкодженням здоров`я, - 6 267 грн., шкоди, пов`язаної із тимчасової втратою працездатності, - 5 152, 80 грн.

Проте, виплати страхового відшкодування у заявленому розмірі, потерпілі не отримали.

З листування між сторонами слідує, що відповідач, посилаючись на п. 36.2 ст. 36 Закону, не вбачає підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення в кримінальному провадження про цю дорожньо-транспортну пригоду,

Позивач, вказуючи на те, що вина водія в настанні ДТП не має впливає на право потерпілих на страхове відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а зупинення страховиком вирішення питання щодо виплати такого відшкодування не передбачене Законом, просила стягнути з відповідача на її користь:

-страхове відшкодування на утримання малолітнього ОСОБА_2 та завдану йому моральну шкоду в межах ліміту, визначеного розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29 грудня 2015 року № 3470, в сумі 200 000 грн.;

-нараховані за період з 29 вересня 2019 року по 20 січня 2023 року пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, в сумі 157 737,91 грн. інфляційні втрати - 92 179,84 грн., три відсотки річних - 19 873,97 грн.;

-страхове відшкодування витрат на лікування в сумі 125 349,40 грн., моральної шкоди - 6 525,11 грн., шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, - 5 152,80 грн.;

-нараховані за період з 06 листопада 2019 року по 20 січня 2023 року пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України в сумі 103 454,38 грн., інфляційні втрати - 61 764,23 грн., три відсотки річних - 13 188,41 грн.

Відповідачем поданий відзив.

У відзиві (а.с. 126 - 130) відображено наступну позицію.

Перебіг строку для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування потерпілим, так і про відмову в його здійсненні, згідно із п. 36.2. ст. 36 Закону, припинений до набрання вироком суду законної сили.

Оскільки особу, винувату в настанні ДТП, на цей час не встановлено, звернення позивача до суду є передчасним.

Розмір страхового відшкодування, вимоги про стягнення якого заявлено, є завищеним.

Документально підтвердженими є витрати на лікування в сумі 49 694,06 грн., тому, відповідно до ст. 26-1 Закону, моральна шкода становить 2 484,70 грн. Позивачем не надано відомостей про час втрати працездатності та відомостей щодо розміру компенсації втраченого доходу за рахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності за державним страхуванням. Розмір страхового відшкодування у зв`язку із смертю ОСОБА_7 та відшкодування моральної шкоди дружині та сину ОСОБА_7 у зв`язку із смертю потерпілого становить 153 600 грн.

Позивачі, їх представник та треті особи в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 90).

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 91), батьками його є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000474 (а.с. 102 - 105), ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2865 КК України, - в тому, що він 29 липня 2017 року приблизно об 11.00 год., керуючи автопоїздом в складі сідлового тягача марки RENAULT Magnum 440 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) та напівпричепом марки Desot OPL-ЗАТ-38 (реєстраційний номер НОМЕР_4 ), на ділянці автодороги Київ - Чоп (450 км. + 400 м.) в с. Суходоли Бродівського району порушив вимоги п.п. 1.2, 1.5, 1.10, п. 2.3. «б» та «д», 12.1, 12.4, 12.9 «б» ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем марки MERCEDES Benz (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), під керування ОСОБА_7 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди:

-пасажир автомобіля марки MERCEDES Benz ОСОБА_1 отримала відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому склепіння і основи черепа з крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, забою головного мозку важкого ступеня, забійні рани на обличчі, закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці із зміщенням уламків та вивихом акроміального кінця, закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки із зміщенням уламків, забійну рану на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в час спричинення;

-водій автомобіля марки MERCEDES Benz ОСОБА_7 отримав численні переломи кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, розвитком поліорганної недостатності, ДВЗ-синдрому, набряк-набухання головного мозку, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання смерті.

На день пред`явлення цього позову судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження № 0000474 не ухвалене, про що сторони зазначали в заявах по суті справи.

Згідно із витягом із централізованої бази МТСБУ (а.с. 12), станом на 29 липня 2017 року обов`язкова цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу марки RENAULT Magnum 440 (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) була забезпечена відповідним договором, укладеним із страховиком ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (страховий поліс № АК6676559).

Як зазначено в свідоцтві про смерть, довідці про причини смерті (а.с. 80, 99), ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; причина смерті - ушкодження внаслідок контакту з тупими предметами в салоні автомобіля.

Відповідно до витягу з медичної карти № 4922 (а.с. 65) ОСОБА_1 з 11.30 год. до 17.30 год. 29 липня 2017 року перебувала на лікуванні в реанімаційно-анестезіологічному відділення «КНП «Бродівська ЦМЛ».

Згідно із висновком лікаря ТОВ «Медичний центр «Добробут» (а.с. 22), ОСОБА_1 рекомендоване медичне супроводження в м. Київ до ГВКГ. За медичний супровід пацієнта 02 серпня 2017 року, відповідно до замовлення на надання медичних послуг та фіскального чеку (а.с. 21, 39) ОСОБА_4 на рахунок ТОВ «Медичний центр «Добробут» сплачено 15 400 грн.

Відповідно до договорів про здійснення медичної практики суб`єктом господарської діяльності в Збройних Силах України на платній основі від 02 серпня 2017 року № 3923і (а.с. 23), від 05 вересня 2017 року № 4420і (а.с. 20), від 15 березня 2018 року № 1477і (а.с. 25), від 27 вересня 2018 року № 5063і (а.с. 18), укладеними між Національним військовим медичним клінічним центром «ГВКГ» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник), замовник на підставі ст. 38 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» звертається із заявою прийняти його на лікування до НВМКЦ «ГВКГ» на платній основі, а виконавець зобов`язується забезпечити надання усіх видів медичних послуг особі, яка цього потребує за життєвими показними. Замовник зобов`язується в добровільному порядку оплатити вартість лікування в НВМКЦ згідно з прейскурантом цін НВМКЦ «ГВКГ».

Як зазначено у виписному епікризі № 18929, розрахунку вартості лікування хворого за оплату (а.с. 27 - 29, 30 - 38), ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділенні у відділенні РІТ для нейрохірургічних та неврологічних хворих Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» в період з 02 серпня 2017 року по 04 вересня 2017 року із діагнозом: поєднана краіно-скелетна травма (29 липня 2017 року), відкрита черепна мозкова травма, забій головного мозку із вогнищами забоїв в лобних та скроневих долях; субарахноїдальний крововилив, лінійний перелом скроневої кістки справа з переходом на основу черепа; закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці і лівої ліктьової кістки в середній третині; нозокоміальна пневмонія в нижній частці лівої легені. Вартість фактично наданих послуг становить 47 242,87 грн.

Згідно з виписним епікризом № 21251 та розрахунком вартості лікування хворого за оплату (а.с. 40 - 41, 50), ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» в період з 05 вересня 2017 року по 11 вересня 2017 року із діагнозом: закритий перелом (29 липня 2017 року) акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків та вивих її акроміального кінця, лікований консервативно (29 липня 2017 року), закритий перелом (29 липня 2017 року) середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, лікований консервативно (29 липня 2017 року). Вартість фактично наданих послуг становить 8 065,65 грн.

Вказані епікризи містять відомості про те, що ОСОБА_1 травми отримала в результаті ДТП 29 липня 217 року, медична допомога надавалася позивачу в Бродівській ЦРЛ та КМЛШМД, де вона перебувала на лікуванні з 29 липня 2017 року по 02 серпня 2017 року. 02 серпня 2017 року переведена у НВМКЦ «ГВКГ» з госпіталізацією в нейрохірургічне відділення, після цього - в травматологічне відділення. 06 вересня 2017 року ОСОБА_1 проведено відкриту репозицію уламків лівої ліктьової кістки, занурений металоостеосинтез, відкриту репозицію уламків лівої ключиці, усунення вивиху акромільного кінця лівої ключиці, занурений металооостеосинтез.

ОСОБА_3 (батьком ОСОБА_1 (а.с. 57) 05 вересня 2017 року, згідно з квитанціями (а.с. 42) на підставі рахунків-фактур (а.с. 42, 43), придбані набір імплантів для остеосинтезу ліктьової кістки, вартістю 13 100 грн., та набір імплантів для остеосинтезу ключиці, вартістю 12 300 грн.

Згідно із виписним епікризом № 6785, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» в період з 15 березня 2018 року по 19 березня 2018 року із діагнозом консолідований закритий перелом (29 липня 2017 року) акроміального кінця лівої ключиці з наявністю металевої конструкції (06 вересня 2017 року).

Відповідно до виписного епікрізу № 23205 (а.с. 52) ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Національного військового медичного клінічного центру «ГВКГ» в період з 27 вересня 2018 року по 01 жовтня 2018 року із діагнозом консолідований закритий перелом (29 липня 2017 року) середньої третини лівої ліктьової кістки, ліковані зануреним металоостеосинтезом (06 вересня 2017 року).

08 серпня 2019 року представником позивача направлено відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_1 (а.с. 9), яке складається із витрат на лікування - 125 349,38 грн., моральної шкоди, пов`язаної із ушкодженням здоров`я, - 6 267,50 грн., шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, - 5 152,80 грн.

15 серпня 2019 року від ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» представнику позивача направлений лист про надання додаткових документів: заяви ОСОБА_4 на відшкодування витрат за медичний супровід МЦ «Добробут», його паспорту, ідентифікаційного коду та банківських реквізитів, заяви ОСОБА_3 на відшкодування витрат за набір імплантів для остеосинтезу ключиці та ліктьової кістки, згідно з рахунками-фактурами від 04 вересня 2017 року № 146 та № 147, з його паспортом, ідентифікаційним кодом та банківськими реквізитами, рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП або постанову про закриття кримінального провадження.

25 вересня 2019 року представником позивача направлено відповідачу заяву (а.с. 56) про долучення документів та здійснення виплати страхового відшкодування: батьку потерпілої ОСОБА_3 витрат на лікування 25 400 грн., ОСОБА_4 витрат на лікування - 15 400 грн., ОСОБА_1 витрат на лікування - 84 549,40 грн., моральної шкоди, пов`язаної із ушкодженням здоров`я, - 6 525,11 грн., шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності - 5 152,80 грн.

07 жовтня 2019 року ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» направлено представнику позивача повідомлення (а.с. 71) про необхідність надання для проведення розрахунку та прийняття рішення щодо розміру страхової виплати копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого із Бродівської ЦРЛ за період з 29 липня 2017 року по 02 серпня 2017 року, копії карти або копії виписки з карти амбулаторного хворого за період з 12 вересня 2017 року по 14 березня 2018 року та з 20 березня 2018 року по 26 вересня 2018 року, копії трудової книжки, рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП або постанову про закриття кримінального провадження.

12 червня 2020 року представником позивача на адресу відповідача надіслано заяву про долучення документів (а.с. 64), зокрема довідок про тимчасову непрацездатність, витягу з медичної кратки № 4922.

26 листопада 2020 року відповідачем надіслано представнику позивача повторний запит щодо надання копії трудової книжки, рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП або постанову про закриття кримінального провадження.

17 січня 2023 року представником позивача надіслано відповідачу копію трудової книжки ОСОБА_1 .

Рішення про здійснення на підставі заяви від 08 серпня 2019 року виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 , або про відмову в цьому, страховиком не прийняте, про що зазначають сторони в заява по суті справи.

01 липня 2019 року представником позивача подано до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву (а.с. 77) про виплату страхового відшкодування для дружини потерпілого - ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 19 200 грн., сина потерпілого - ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 19 200 грн., відшкодування утримання - 508 843,75 грн. (сума в межах страхового ліміту - 161 600 грн.).

11 липня 2019 року відповідачем надіслано представнику позивача лист про необхідність надання додаткових документів: копії лікарської довідки про смерть та довідки про причину смерті, рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП або постанову про закриття кримінального провадження.

26 листопада 2020 року відповідачем надіслано представнику позивача повторний запит щодо надання додаткових документів: копії лікарської довідки про смерть та довідки про причину смерті, рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні ДТП або постанову про закриття кримінального провадження (а.с. 96).

03 червня 2021 року представником позивача надіслано відповідачу (а.с. 97) довідку про доходи ОСОБА_1 та довідку про причину смерті ОСОБА_7 .

Рішення про здійснення на підставі заяв від 01 липня 2019 року та від 08 серпня 2019 року про виплату страхового відшкодування, або про відмову в цьому, страховиком не прийняте, про що зазначають сторони в заявах по суті справи.

Як встановлено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону визначено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону; шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до п. 6 ст. 7 Закону України «Про страхування»; шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях; шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента; шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу; шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій; шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов`язаної з цією пригодою; шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (ст. 32 Закону).

Як встановлено ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої ст. цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Суд визнає, що право позивача та її малолітнього сина на страхове відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, не залежить від встановлення вини або невинуватості обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000474 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ст. 286 КК України, характеризуються необережною формою вини. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є третіми особами (в розумінні Закону), яким завдано шкоди забезпеченим транспортним засобом.

Посилаючись на припинення, на підставі п. 36.2 ст. 36 Закону перебігу строку прийняття рішення щодо здійснення страхового відшкодування, відповідач не повідомив про передбачені ст.ст. 32, 37 Законом обставини, які, на його думку, можуть бути встановлені за результатами судового розгляду кримінального провадження та які впливають на його позицію щодо майнових вимог ОСОБА_1 . Відомостей про те, що в цьому кримінальному провадженні розглядається спір про здійснення страхового відшкодування, рішення щодо якого, відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, може стати підставою для здійснення відповідачем страхового відшкодування іншим особам, або підставою для здійснення страхового відшкодування ОСОБА_1 та її сину іншим страховиком, або вплинути на розмір такого відшкодування в цій цивільній справі, суду не надано.

Як встановлено п. 27.1 ст. 27 Закону, страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.2. Закону).

Відповідно до розпорядження Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в чинній станом 29 липня 2017 року редакції) встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, зокрема за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих - 200 000 грн. на одного потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується, зокрема дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років)

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (ч. 3 ст. 1200 ЦК України).

Відповідно до довідки про доходи (а.с. 93), загальна суму доходу ОСОБА_7 за період з серпня 2016 року по липень 2017 року становила 64 615,04 грн.

Згідно із довідкою (а.с. 92), ОСОБА_7 до дня смерті проживав разом із дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене розмір шкоди, заподіяної смертю потерпілого, право на відшкодування якої має малолітній становить 508 843,44 грн. (64 615,04 грн. /12місяців/2 частки х189 місяців).

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Батьки ОСОБА_7 , залучені до участь в справі як треті особи (а.с. 86,234, 235), відмовилися від частки моральної компенсації на користь дружини загиблого - ОСОБА_1 .

За цих обставин розмір моральної шкоди, заподіяної малолітньому загибеллю батька, становить 19 200 грн. (3 200 грн.х12/2).

Розмір страхового відшкодування, на яке має право малолітній охоплюється страховою сумою, визначеною розпорядженням Держфінпослуг від 09 липня 2010 року № 566 - 200 000 грн.

Згідно із п. 24.1 ст. 24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Суд визнає, що витрати на лікування ОСОБА_1 та необхідність їх здійснення підтверджені закладом охорони здоров`я становлять 96 108,52 грн. (згідно з розрахунками вартості лікування хворого за оплату, виписних епікризів, квитанцій про оплату на підставі рахунків-фактур імплантів для остеосинтезу, фіскальний чек про оплату медичного супроводу пацієнта).

Інші документи, подані позивачем на підтвердження витрат на лікування, вимогам абзацу 3 п. 24.1. ст. 24 Закону не відповідають, тому судом не приймаються як неналежні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 (а.с. 100, 233), залученого до участі в справі в якості третьої особи, він поніс витрати на лікування ОСОБА_1 в сумі 25 400 грн., які й просить стягнути на користь позивача.

В своїх заявах (а.с. 101, 232) ОСОБА_4 просив стягнути понесені ним на лікування ОСОБА_1 витрати на користь позивача.

За вказаних обставин розмір позивач має право на страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із її лікуванням, в сумі 96 108,52 грн.

Згідно із ст. 25 Закону, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;

для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною;

для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до витягу з медичної карти № 4922, епікризів, довідок про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 66 - 69), ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 29 липня 2017 року по 11 вересня 2017 року (45 днів), з 15 березня 2018 року по 19 березня 2018 року (5 днів) та з 27 вересня 2018 року по 01 жовтня 2018 року (5 днів).

Виходячи з наведеного розмір шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, виходячи із мінімального розміру заробітної плати, 6 042,50 грн. (за 2017 рік - 4 801,50 грн. (3 200 грн./30 днів х 45 днів), за 2018 рік - 1 241 грн. (3 723 грн./30днів х10 днів).

Оскільки суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, не може вийти за межі позовних вимог, тому погоджується із визначеним позивачем розміром відповідної шкоди в сумі 5 152,80 грн.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст. 26-1 Закону).

Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 , як фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, згідно із ст. 26-1 Закону становить 5 063,07 грн. (96 108,52 грн. + 5 152,80 грн.) 5%).

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що відповідачем не зазначені, а судом не встановлені обставини, які б свідчили про існування об`єктивних причин для неприйняття протягом чотирьох років рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування позивачу та її сину, тому визнає прострочення таким, що відбулося з вини страховика.

Суд не погоджується з періодом, за який обчислено пеню, втрати від інфляції та три проценти річних, внаслідок прострочення виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 .

Документи, які підтвердження того, що смерть потерпілого є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди, та, відповідно, підстав для здійснення страхового відшкодування, подані 03 червня 2021 року. Тобто, останній день визначеного п. 36.2. ст. 36 Закону строку для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування, або для відмови в цьому настав 01 вересня 2021 року, та з 02 вересня 2021 року відповідач вважається таким, що прострочив його виплату.

За цих обставин за період з 02 вересня 2021 року по 20 січня 2023 року:

-розмір пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України становить 91 457,38 грн. (з 02 вересня 2021 року по 09 вересня 2021 року (8 днів, подвійна облікова ставка НБУ - 16) - 701,22 грн.; з 10 вересня 2021 року по 09 грудня 2021 року (98 днів, подвійна облікова ставка НБУ - 17) - 8 476,71 грн.; з 10 грудня 2021 року по 20 січня 2022 року (42 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 18) - 4 142,46 грн.; з 21 січня 2022 року по 02 червня 2022 року (133 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 20) - 14 575,34 грн., з 03 червня 2022 року по 20 січня 2023 року (232 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 50) - 63 561,65 грн.);

-три проценти річних - 8 317,81 грн. (200 000 грн. грн. х 3/100 х 506 днів/365 днів);

-інфляційні втрати - 64 280,76 грн. (200 000,00 грн. x 1.32140382 (середній індекс інфляції) - 200 000,00 грн.).

Суд не погоджується з періодом, за який обчислено пеню, втрати від інфляції та три проценти річних, внаслідок прострочення виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 .

Документами, поданими страховику 12 червня 2020 року на підтвердження періоду тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 та, відповідно, підстав для здійснення їй страхового відшкодування, створені й умови для обчислення розміру такого відшкодування. Тому останній день визначеного ч. 36.2. ст. 36 Закону строку для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування настав 10 вересня 2020 року, та з 11 вересня 2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виплату страхового відшкодування.

При цьому вимога страховика від 26 листопада 2020 року про надання копії трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 72), враховуючи обчислення потерпілою розміру страхового відшкодування виходячи з мінімальної заробітної плати, жодним чином не впливала на розмір страхової виплати.

Таким чином за період з 11 вересня 2020 року по 20 січня 2023 року:

-розмір пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України становить 62 510,73 грн. (з 11 вересня 2020 року по 04 березня 2021 року (175 днів, подвійна облікова ставка НБУ - 12) - 6 106,58 грн., з 05 березня 2021 року по 15 квітня 2021 року (42 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 13) -1 590,49 грн., з 16 квітня 2021 року по 22 липня 2021 року (98 днів, подвійна облікова ставка НБУ - 15) - 4 282,09 грн., з 23 липня 2021 року по 09 вересня 2021 року (49 днів, подвійна облікова ставка НБУ - 16) - 2 283,78 грн., з 10 вересня 2021 року по 09 грудня 2021 року (98 днів, подвійна облікова ставка НБУ - 17) - 4 506,39 грн., з 10 грудня 2021 року по 20 січня 2022 року (42 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 18) - 2 202,22 грн., з 21 січня 2022 року по 02 червня 2022 року (133 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 20) - 7 748,54 грн., з 03 червня 2022 року по 20 січня 2023 року (232 дні, подвійна облікова ставка НБУ - 50) - 33 790,64 грн.);

-три проценти річних -7 533,01 грн. (106 324,39грн. х 3/100 х 862 днів/365 днів);

-інфляційні втрати - 48 549,80 грн. (106 324,39 грн. x 1.45662122 (середній індекс інфляції) - 106 324,39 грн.).

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають в доведених розмірах страхове відшкодування, пеня, інфляційні втрати та три проценти річних від прострочених сум.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 - 265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), в її та малолітнього ОСОБА_2 інтересах, до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, б. 44; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: ) (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) про стягнення страхового відшкодування, пені, застосування наслідків порушення грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди, заподіяної малолітньому ОСОБА_2 смертю потерпілого, та моральної шкоди, заподіяної смертю його батька, в межах страхової суми - в розмірі 200 000 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат на лікування, шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, моральної шкоди, як фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, в загальній сумі 106 324,39 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 пеню, три проценти річних, інфляційні втрати внаслідок прострочення виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 в загальній сумі 164 071,45 грн.

. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 пеню, три проценти річних, інфляційні втрати внаслідок прострочення виплати їй страхового відшкодування в загальній сумі 118 593,54 грн.

'

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення судового рішення - 22 січня 2024 року до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків