КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2024 року місто Київ.

Справа №362/1920/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12888/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировська О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 20 травня 2024 року (у складі судді Осаулова Н.А., інформація щодо повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ

У березні 2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить суд встановити факт перебування ОСОБА_3 (за свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 (за свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 ) у зареєстрованому шлюбі з 01.06.1967 року по день смерті чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник позивача - ОСОБА_5 31 травня 2024 року подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала поставлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, враховуючи наступні обставини.

Вказує, що предметом даного спору є встановлення факту, який має юридичне значення, а не оскарження рішення суб`єкту владних повноважень, а тому така справа не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Вважає, що ОСОБА_2 зазначила належну заінтересовану особу, оскільки метою встановлення факту родинних відносин є виплата Позивачу пенсії померлого чоловіка саме Головним управлінням пенсійного фонду України в Київській області.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2024 № 362/961/24 було відмовлено у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, поданою за правилами окремого провадження з підстав наявності спору про право та роз`яснено, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвалою Київського апеляційного судувід 6 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала через систему Електронного суду клопотання, яким просить розглядати апеляційну скаргу без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, за приписами процесуального законодавства підлягають розгляду у порядку окремого провадження. Суд першої інстанції, враховуючи, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачений порядок внесення змін до актового запису цивільного стану, така зміна проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, що виключає розгляд справи як у порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження цивільного судочинства, та вказаним законом передбачено оскарження відмови у внесенні змін до актового запису, така відмова може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства, спірні правовідносини мають публічно-правову природу, а тому дійшов до висновку, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України у редакції, чинній на час розгляду справи, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 17 КАС України у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої статті 17 КАС України).

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС України у вказаній редакції визначав справою адміністративної юрисдикції публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1 і 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу (далі також - ЦПК) України у редакції, чинній на час розгляду справи, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_2 вказувала, що встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу їй необхідно для реалізації права на отримання пенсії.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Актом цивільного стану є, зокрема, шлюб (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).

В апеляційній скарзі представник заявника вказує, що у даній справі предметом є не оскарження рішення суб`єкту владних повноважень Васильківського ВД РАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), яким було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №13 від 01.06.1967 року щодо виправлення прізвища нареченого / нареченої з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 » та відповідно з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 », а встановлення факту перебування померлого чоловіка та заявника у зареєстрованому шлюбі.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Заявник звернулася до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України), а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану. У позовній заяві відсутні доводи за частиною третьою статті 2 КАС України у редакції, чинній на час звернення, щодо неправомірності вказаної відмови відповідача.

Тому об`єктом перевірки національними судами у цій справі є не дотримання процедури розгляду звернення позивача про внесення змін до актового запису й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт перебування у зареєстрованому шлюбі саме ОСОБА_3 (за свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 (за свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 ).

Натомість у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт перебування осіб у шлюбі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що у сторін виник публічно-правовий спір стосовно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про шлюб, та вважає, що позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Врахувавши наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування оскаржуваної ухвали, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, за правилами ст. 379 ЦПК України ухвала районного суду , як така , що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 20 травня 2024 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська