Справа № 615/1641/24
Провадження № 2/615/386/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович В.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 615/1641/24

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні,

ВСТАНОВИВ

У серпні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив суд:

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості автомобіля Chery Tiggo. V двигуна 1845, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 126500 грн, з припиненням права ОСОБА_3 на частку у спільному автомобілі.

В обґрунтування позову зазначає, що під час шлюбу, який був зареєстрований між сторонами у 2009 році, подружжям були придбані квартира у 2021 році та автомобіль у 2023 році, які належить їм на праві спільної сумісної власності. Після припинення фактичних шлюбних відносин у лютому 2024 року, спірний автомобіль перебував у постійному користуванні відповідача, яка у березні 2024 року відчужила його на користь іншої особи. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 11 червня 2024 року по справі № 615/1001/24 шлюб між сторонами був розірваний. Про факт відчуження спірного автомобіля, який перебував у спільній сумісній власності подружжя, позивачу стало відомо лише у липні 2024 року з відповіді ТСЦ на адвокатський запит. Оскільки колишнє подружжя до теперішнього часу не дійшло згоди про порядок поділу майна, позивач звернувся до суду з позовом для вирішення даного питання в судовому порядку.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд при прийнятті рішення про поділ майна врахувати, що у спірній квартирі відповідач проживає разом з дитиною, піклується та матеріально забезпечує дитину, а розмір допомоги, що надається позивачем, є очевидно недостатнім для повного забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. З цих підстав відповідач просить суд на підставі ч. 2, 3 ст. 70 СК України відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За таких обставин, у разі недосягнення згоди між сторонами про поділ спірної квартири, відповідач просить суд відступити від засад рівності часток подружжя та збільшити частку відповідача, з якою проживає дитина. Відповідач також зазначає про відсутність підстав для поділу спірного автомобіля, оскільки такий автомобіль був відчужений відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2024 року в період шлюбу, відтак вважає, що продаж відповідачем спірного автомобіля був вчинений відповідачем в інтересах сім`ї та за згодою другого з подружжя. Твердження позивача про припинення фактичних шлюбних відносин у лютому 2024 року не підтверджено належними доказами. Крім цього відповідач оспорює вартість автомобіля, яка визначена оцінювачем у 253000 грн, та вважає її завищеною, так як автомобіль був придбаний відповідачем 13.04.2023 року за ціною 20000 гривень. Відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що проживання дитини з одним з подружжя саме по собі не є підставою для збільшення частки в майні, шо підлягає поділу. Частка іншого з подружжя у спільному майні може бути збільшена лише в окремих випадках з урахуванням неналежного виконання одним із подружжя батьківських обов`язків та неналежного матеріального забезпечення сім`ї, чого відповідачем не доведено. Спірна квартира придбана у період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю, частки сторін є рівними, а підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України немає. Також позивач спростовує доводи відповідача про те, шо дійсна вартість автомобіля має становити 20000 грн, зазначає, що така вартість у 20000 грн, яка зазначена у договорі купівлі-продажу від 13.04.2023 року, відрізняється від ринкової вартості автомобіля, яка була сплачена продавцю 7500 доларів США, які він особисто передавав продавцю. Лише з 01.10.2024 року КМУ введені нові правила, які зобов`язують при укладанні договору купівлі-продажу автомобіля надавати документ, який підтверджує його ринкову вартість. До 01.10.2024 року надання довідки про середню вартість автомобіля або експерту оцінку вартості транспортного засобу до сервісних центрів МВС не була обов`язком. Відповідач у відзиів вказує, що спірний автомобіль був проданий нею 23.03.2024 року на підставі договору купівлі-продажу за 150000 грн, тобто в період шлюбу за економічно вигідною ціною, які вона витратила в інтересах сім`ї, в тому числі на дитину. Однак, з лютого 2024 року подружжя фактично припинило шлюбні відносини, мешкало окремо, а позивач розпорядилась спірним автомобілем на власний розсуд продавши його своїй матері ОСОБА_4 без відома позивача, що носило фіктивний характер з метою ускладнити захист порушених цивільних прав позивача. Враховуючи, шо відчуження майна відбулося проти волі позивача, вважає, що в порядку поділу майна з відповідача підлягає стягненню на користь позивача частка вартості спірного автомобіля. При цьому оцінка спірного автомобіля для мети його поділу в судовому порядку проведена за критеріями подібного за своїми технічними характеристиками автомобіля, внаслідок відсутності у позивача будь-якого доступу до нього.

Відповідачем подано до суду заперечення, в яких зазначає, що поділ судом спірної квартири виходячи із засад рівності часток подружжя не вирішить спір по суті, а скоріш створить перешкоди у користуванні спірною квартирою відповідачем з дитиною. Вказує, що обставини, за наявності яких суд може відступити від засад рівності часток, не є вичерпними, а посилання позивача на недоведеність обставин є необґрунтованою, адже позивачем, з одного боку, визнається той факт, що відповідач проживає з дитиною у спірній квартирі, самостійно піклується та матеріально забезпечує дитину, а з іншого боку не було спростовано жодними доказами ту обставину, що розмір допомоги, що надається позивачем є очевидно недостатнім для повного забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини та лікування дитини. Щодо відсутності підстав для поділу спірного автомобіля шляхом стягнення компенсації вартості зазначає, що позивачем жодним чином не було спростовано презумпцію наявності згоди позивача на час відчуження відповідачем спірного автомобіля на користь власної матері. Відповідач також просить суд визнати звіт про оцінку вартості спірного автомобіля недопустимим та неналежним доказом, оскільки такий звіт на думку відповідача є неповним і недостовірним, а також був проведений без фактичного огляду спірного автомобіля.

Ухвалою суду від 07.11.2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Під час підготовчого судового засідання стороною позивача також було заявлено клопотання про виклик свідків, яке було відкликане до завершення підготовчого провадження, у зв`язку із чим залишено судом без розгляду. Ухвалою суду від 28.11.2024 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши зміст заяв по суті справи та подані до суду письмові докази, виходить з такого.

Судом встановлено, що 26 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З поданих сторонами до суду копій документів з`ясовано, що в період зареєстрованого шлюбу:

06.12.2011 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 придбано у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ціною договору 101161 грн;

13.04.2023 року на підставі договору купівлі-продажу № 6343/2023/3761841 ОСОБА_2 придбано у власність автомобіль марки Chery моделі Tiggo чорного кольору VIN НОМЕР_3 за ціною в договорі 20000 грн;

23.03.2024 року на підставі договору купівлі-продажу №6343/2024/4397194 ОСОБА_2 продано ОСОБА_4 автомобіль марки Chery моделі Tiggo чорного кольору VIN НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_1 , за ціною в договорі 150000 грн.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 11.06.2024 року по справі № 615/1001/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 26 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 71.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України).

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз указаних норм свідчить про те, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України, в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але й інші обставини.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 373/185/21.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Cпірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 придбана подружжям ОСОБА_6 у період перебування у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, а тому є їх спільною сумісною власністю, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для поділу квартири шляхом визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 її частку, що відповідає положенням частини першої статті 70 СК України.

Проживання дитини з відповідачем, з огляду на встановлені судом обставини та положення статті 70 СК України, самі по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна, відповідачем не доведено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 521/11825/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;

у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

у справі № 301/2231/17: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 132 500 грн;

у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

Спірний автомобіль Chery Tiggo. V двигуна 1845, 2014 року випуску, придбаний подружжям ОСОБА_6 у період перебування у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, а тому є їх спільною сумісною власністю.

При цьому доводи відповідача, які викладені в її запереченнях, про неспростовність презумпції згоди другого з подружжя (позивача) на продаж спірного автомобіля, суд вважає непереконливими, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні відповідач підтвердила суду, що покупець автомобіля Chery Tiggo V двигуна 1845, 2014 року випуску, за договором купівлі-продажу 23.03.2024 року №6343/2024/4397194 ОСОБА_4 , дійсно є її матір`ю. На запитання суду для чого відповідачем 23.03.2024 року було продано спірний автомобіль за ціною 150000 грн власній матері, відповідач не змогла надати суду ніякої відповіді. Про будь-яку обізнаність позивача та наявність його згоди на такий продаж відповідач в судовому засіданні нічого не пояснила.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що про факт продажу відповідачем спірного автомобіля позивач дійсно міг дізнатися лише після отримання відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях № 31/32 від 03.07.2024 року на адвокатський запит, яка була додана до позовної заяви, де вказано, що ОСОБА_2 було відчужено автомобіль Chery Tigo, 23.03.2024 року. При цьому, про факт відчуження спірного автомобіля конкретній особі, а саме матері відповідача, в судовому провадженні стало відомо лише після подання копії відповідного договору купівлі-продажу до відзиву на позов та з`ясування судом особи покупця, на яку позивач вказав у відповіді на відзив, як на матір відповідача.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відчуження спірного автомобіля на підставі договору купівлі-продажу №6343/2024/4397194 від 23.03.2024, було здійснено відповідачем на свій розсуд проти волі іншого з подружжя (позивача) з метою приховати його (уникнути його поділу), а тому вартість такого майна враховується судом при поділі.

Враховуючи, що судом встановлено факт відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Позивачем надано до суду звіт оцінки майна КТЗ автомобіля Chery Tigo, 2014 року випуску, складений ТОВ АН Схід 2007 на замовлення адвоката Юденкової А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , з метою визначення ринкової вартості для поділу спірного майна подружжя. Як вбачається зі змісту поданого звіту розрахунок вартості КТЗ проведений порівняльним підходом з ідентичними автомобілями на ринку. Оцінювач дійшов висновку, що ринкова вартість об`єкта оцінки становить (округлено) 253 000 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи до суду не звертався.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для поділу майна шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості автомобіля Chery Tiggo. V двигуна 1845, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 126500 грн.

Таким чином заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3325 грн.

Керуючись ст.ст. 2,10,12,13,27,81,89,141,258-259,263,265,268,273,352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без її реального поділу.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на ідеальну частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без її реального поділу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки автомобіля Cherry Tigo, V двигуна 1845, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , в розмірі 126500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір розмірі 3325 грн.

Заходи забезпечення позову у виді арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 30.12.2024 року.

Суддя А.М. Левченко