ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5812/23
Провадження № 2/210/323/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 січня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кучевасової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю сина при виконанні трудових обов`язків,-

сторони та учасники судового розгляду: представник позивача - адвокат Чапала Ю.О., представник відповідача - адвокат Тер-Товмасян Ю.Г.,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина (а.с.1-3).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 23 жовтня 2023 року визначено головуючого - суддю Чайкіну О.В.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 15).

На виконання вимог ст.178, 191, 278ЦПК України Відповідачем 10 листопада 2023 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача.

Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі, скористався правом подання відповіді на відзив, який було ним подано 14 листопада 2023 року.

Аргументи сторін в судовому засіданні

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що просить суд врахувати доводи викладені в позовній заяві та стягнути з відповідача 700 000 гривень.

Представник відповідача просила суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Стислий виклад позовних вимог та заперечень відповідача.

Представник позивача зазначає, що 18 вересня 2021 року виконуючи свої трудові обов`язки, через халатність посадових осіб Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал», відповідач) загинув син позивача, ОСОБА_2 .

В період з 12.02.2021 по 18.09.2021 ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Кривбасводоканал», працюючи на посаді слюсаря- ремонтника 4 розряду Радушанського водопровідного комплексу.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року від 15 лютого 2022 року, встановлено обставини нещасного випадку. Зокрема: відповідно до наказу директора КП «Кривбасводоканал» від 17.09.2021 № 1539 задля проведення робіт по звільненню горизонтального відстійника № 2 секції № 2, а також зливу коагулянту з автоцистерни в ємність, на роботу у вихідний день 18.09.2021 було виведено працівників КП «Кривбасводоканал», серед яких був і слюсар- ремонтник ОСОБА_2 .

18 вересня 2021 року ОСОБА_2 разом з іншими робітниками прийшов на роботу. О 9:30 ОСОБА_2 зателефонував майстер Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 і покликав його до відстійника № 2, щоб ОСОБА_2 закрив засувку у колодязі горизонтального відстійника № 2 секції № 2, яку о 8:10 відкрив інший слюсар-ремонтник.

ОСОБА_2 не погоджувався спускатися в колодязь з огляду на небезпеку отруєння, але майстер Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 надав вказівку йому спуститися. При цьому ОСОБА_2 умовив ОСОБА_3 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_3 не погодився, щоб ОСОБА_2 вдягнув і протигаз з рятувальним поясом і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_2 спускався у колодязь, він почав сильно кашляти, втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_3 сказав іншому слюсарю-ремонтнику ОСОБА_4 , щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку щоб витягнути ОСОБА_2 з колодязя. Але рятувальних поясів вона не знайшла. Тим часом, ОСОБА_5 , цивільний чоловік ОСОБА_6 , який прийшов разом з ОСОБА_6 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_3 , що треба рятувати ОСОБА_2 , на що ОСОБА_3 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_5 також без засобів захисту поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що стало з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 почав спускатися у колодязь. Близько 10 години ОСОБА_3 спустився у колодязь.

На місце події приїхали 26 ДПРЧ АЦ-4-6 (530927) 515М, 11 ДПРЧ на «САРМ-Л», ДВГРЗ, Довгинцівське відділення поліції, служба 103. Працівниками швидкої медичної допомоги, які прибули на місце нещасного випадку о 10 годині 21 хвилині було констатовано смерть ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Комісією із повторного спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено: Посадовими особами КП «Кривбасводоканал» не було організовано газонебезпечні роботи відповідно до вимог «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985. Посадовими особами КП «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі.

Позивач вважає, що твердження працівників КП «Кривбасводоканал» щодо перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння є такими, що не відповідають дійсності. Так, в Акті спеціального розслідування нещасного випадку зазначено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлено спирт в концентрації 2,3 проміле, що стосовно живих осіб відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеня. Однак, алкогольне сп`яніння середнього ступеня характеризується порушенням координації руху, нечіткістю мовлення. Але, і в Акті розслідування, і зі слів очевидців вбачається, що ОСОБА_2 чинив супротив, як вербально, так і фізично, що в свою чергу досить проблематично робити, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня.

Враховуючи наведені обставини просить суд стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина внаслідок нещасного випадку на виробництві у розмірі 700 000,00 (сімсот тисяч) гривень без урахування податків, зборів та інших платежів.

Представник відповідача не заперечує, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався зі слюсарем-ремонтником Радушанського водопровідного комплексу комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 , пов`язаний з виробництвом. Разом з тим, ОСОБА_7 пройшов всі необхідні інструктажі та курси, періодично на КП «Кривбасводоканал» здійснюється комісійна перевірка знань працівників з питань охорони праці.

Крім того потерпілий ОСОБА_2 згідно норм був забезпечений спеціальним одягом та спеціальним. Також ОСОБА_2 у квітні 2021 року отримав костюм Л-1 та протигаз фільтруючий

Тобто, у разі необхідності проведення будь-яких робіт, які проводяться за нарядами- допусками чи без них, працівники, які задіються до виконання таких робіт обов`язково пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони прані, знають порядок і правила проведення робіт, пройшли повторний інструктаж, а також забезпечені в повній мірі засобами індивідуального та колективного захисту такими як: спец, одягом, рукавицями, спец, взуттям, рятувальними поясами та страхувальними мотузками, протигазами, лампами ЛБВК тощо.

Отже, з боку роботодавця були вчинені всі дії щодо належного забезпечення умов охорони праці ОСОБА_2 та безпечного виконання ним робіт.

Що стосується дій слюсаря-ремонтника ОСОБА_2 , то останній нехтуючи правилами трудового розпорядку прибув на місце роботи в стані алкогольного сп`яніння, знаючи свої робочі права і обов`язки визначені робочою Інструкцією, пройшов навчання та всі необхідні інструктажі з охорони праці, не подбав про особисту безпеку та здоров`я в процесі виконання робіт та не відмовився від дорученої роботи, яка загрожувала його життю, а прийнявши рішення все ж таки виконати доручену майстром ОСОБА_3 роботу, не застосував засоби індивідуального захисту такі як страхувальний пояс з мотузкою та протигаз одягнувши лише гумові штани з костюму Л-1.

Відповідно до ч. 2 ст, 6 Закону України «Про охорону праці», працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, або для виробничого середовища чи довкілля.

Як вказано у п, 4 Акта спеціального розслідування від 18.02.2022, працівники, відкривши люк колодязя горизонтального відстійника №2 секції №2, де знаходилась засувка, відчули неприємний запах та ОСОБА_4 почала говорити, що в колодязь не можна спускатись, що ОСОБА_2 може отруїтись. Отже, працівники, в тому числі і ОСОБА_2 усвідомлювали ймовірну небезпеку при виконанні робіт, однак не відмовились від її виконання.

Що стосується незадовільного технічного стану другої секції горизонтального відстійника № 2 РВК, що начебто слугувало настанню нещасного випадку, то дане твердження є хибним виходячи з наступного: З 29.12.2017 року Радушанський водопровідний комплекс перебуває у користуванні КП «Кривбасводоканал» на підставі Договору оренди індивідуально визначеного майна балансоутримувачем, якого є ДПП «КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ». Відповідно до умов Договору оренди КП «Кривбасводоканал» не має право здійснювати будь-яку реконструкцію орендованих об`єктів, в тому числі і горизонтальних відстійників, які були збудовані за робочим проектом за часів СРСР, а отже неможливість дистанційного управління засувкою в другій секції горизонтального відстійника № 2 Радушанського водопровідного комплексу обумовлена виключно проектом забудови, а технічний стан цієї секції відстійника по теперішній час залишається на рівні, на якому був переданий з оренду від балансоутримувача.

Наголошуємо на тому, що КП «Кривбасводоканал» як роботодавець в повному обсязі забезпечив працюючий персонал засобами індивідуального захисту, які мають використовуватись при виконанні певних робіт чи виробничих завдань, проте не можливо спрогнозувати хто з працівників та в який момент вирішить для себе знехтувати правилами трудової дисципліни та правилами і нормами з питань охорони праці, наражаючи на небезпеку себе та оточуючих.

Вина та неправомірність дій роботодавця не підтверджена жодним доказом по даній цивільній справі. Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для відмови в їх задоволенні.

Фактичні обставини, встановлені судом.

В період з 12.02.2021 по 18.09.2021 ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Кривбасводоканал», працюючи на посаді слюсаря - ремонтника 4 розряду Радушанського водопровідного комплексу, що підтверджується трудовою книжкою серія НОМЕР_1 виданою на ім`я ОСОБА_2 (а.с.4 зворот-5 ).

18 вересня 2021 року виконуючи свої трудові обов`язки, ОСОБА_2 - загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 та обставинами викладеними в Акті спеціального розслідування нещасного випадку (а.с. 5 зворот, 9-12).

Загиблий ОСОБА_2 доводиться позивачу рідним сином, наявність родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05 травня 1996 (а.с.5 зворот).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18 вересня 2021 року від 15 лютого 2022 року (надалі - Акт), затвердженим в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області 18 лютого 2022 року у пункті 4 встановлено обставини нещасного випадку. Серед яких зазначено наступне:

«Відповідно до наказу директора комунального підприємства «Кривбасводоканал» від № 1539 на роботу у вихідний день 18.09.2021 були виведені наступні працівники: майстер ОСОБА_3 , слюсарі-ремонтники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , хімік ОСОБА_11 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_12 : злив коагулянту повинні були виконувати ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; ОСОБА_11 повинна була взяти аналіз вхідного контролю коагулянту; ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повинні були виконати спускання мулу з горизонтального відстійника №2 секція №2.

17 вересня 2021 року близько 08 години 00 хвилин вищезазначені особи, крім ОСОБА_4 прийшли на роботу. О 08 годині 12 хвилин ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_10 і повідомив, що приїхала автоцистерна з коагулянтом, а також сказав, щоб вона подзвонила ОСОБА_4 , щоб та приїхала на роботу зливати коагулянт. ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_4 і передала все те, що їй сказав ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_3 сказав ОСОБА_10 піти в лабораторію за ємністю для відбору проб коагулянту для аналізу. ОСОБА_10 взяла в лабораторії пляшки, віддала їх ОСОБА_2 , той набрав коагулянт і вони разом з ОСОБА_10 віднесли у лабораторію, а потім пішли у побутове приміщення, чекати ОСОБА_4 . Разом з ОСОБА_4 на територію Радушанського водопровідного комплексу зайшов її цивільний чоловік - ОСОБА_5 , який привіз її на особистому автомобілі і після виконаної роботи повинен був відвезти додому. Охоронник ОСОБА_14 пропустив його на територію Радушанського водопровідного комплексу. Вони, разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_2 , знаходилися у побутовому приміщені коли ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_3 і сказав, щоб той пішов до відстійника та заміряв на скільки зійшла вода у відстійнику. ОСОБА_2 і ОСОБА_4 пішли заміряли рівень води і доповіли ОСОБА_3

О 09 годині ЗО хвилин ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_3 і покликав його до відстійника № 2, ОСОБА_10 пішла з ним. ОСОБА_4 з ОСОБА_5 залишилися у побутовому приміщенні.

ОСОБА_3 сказав ОСОБА_10 , щоб вона зателефонувала ОСОБА_4 і покликала її до них, а ОСОБА_2 - щоб він закрив засувку у колодязі горизонтального відстійника № 2 секції № 2, яку о 08 годині 10 хвилин відкрив слюсар-ремонтник ОСОБА_8 для звільнення відстійника. Тим часом ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пішли перевірити рівень води у водоймі за межами Радушанського водопровідного комплексу.

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника №2 секції №2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_4 почала говорити, що в колодязь не можна спускатися, що ОСОБА_2 може отруїтися, але її не послухали. ОСОБА_2 не погоджувався спускатися у колодязь, але ОСОБА_3 надав вказівку йому спуститися. При цьому ОСОБА_2 умовив ОСОБА_3 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_3 не погодився, щоб ОСОБА_2 вдягнув і протигаз з рятувальним поясом, і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_2 спускався у колодязь, він почав сильно кашляти і ОСОБА_4 стала кричати, що йому зле, хлопець втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_4 , щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку, витягнути ОСОБА_2 з колодязя. ОСОБА_4 побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла, бо їх віднесли до резервуарів чистої води № 5 (далі РЧВ № 5). Тим часом, ОСОБА_5 , який прийшов разом з ОСОБА_4 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_3 , що треба рятувати ОСОБА_2 , на що ОСОБА_3 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_5 також без засобів захисту поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що стало з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зі словами «Мені тюрма» почав спускатися у колодязь. ОСОБА_10 намагалася зупинити його, тоді він сказав їй, щоб вона побігла до операторів на фільтрах і ті зателефонували у швидку та МНС для надання допомоги. ОСОБА_10 направилася до приміщення, де знаходились оператори на фільтрах. Через кілька кроків вона обернулася та не побачила ОСОБА_3 , він спустився у колодязь. Це відбулося близько 10 годині. Про те, що сталося ОСОБА_10 повідомила к.о. начальника Радушанського водопровідного комплексу ОСОБА_12 .

На місце події приїхали 26 ДПРЧ АЦ-4-60 (530927) 515М, 11 ДПРЧ на «САРМ-Л», ДВГРЗ на «Citroen», Довгинцівське відділення поліції, служба 103. Особовим складом ДВГРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області за допомогою рятувальної мотузки було піднято на поверхню тіла потерпілих. Працівниками швидкої медичної допомоги, які прибули на місце нещасного випадку о 10 годині 21 хвилині, було констатовано смерть ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Комісією із повторного спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено:

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не було організовано газонебезпечні роботи відповідно до вимог «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11-85, затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР від 20.02.1985.

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не вжиті заходи щодо скорочення кількості газонебезпечних робіт на Радушанському водопровідному комплексі.

Посадовими особами комунального підприємства «Кривбасводоканал» не забезпечена трудова і виробнича дисципліна, а саме: від роботи не був відсторонений слюсар-ремонтник ОСОБА_2 , який знаходився на робочому місці на Радушанському водопровідному комплексі в стані алкогольного сп`яніння" (а.с.10 зворот - 11).

У пункті 8 Акту визначено осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, що відповідно потягло за собою нещасний випадок, серед яких прізвище загиблого сина позивача ОСОБА_2 відсутнє.

На підтвердження понесення моральних страждань, позивач надає виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11 жовтня 2023, де йому було встановлено діагноз - симптоматична артеріальна гіпертензія, серцева недостатність 0-І ст., астено-невротичний синдром (а.с.8 зворот).

Нормативно-правове обґрунтування

Спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, завданою смертю особи, яка під час виконання своїх трудових обов`язків загинула.

Суд зазначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (частини перша та пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з вимогами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом (частина друга статті 1167 ЦК України).

Зазначена норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також інших умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку між такою поведінкою і завданою шкодою та вини заподіювача (крім випадків відповідальності без вини).

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам, усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності КП «Кривбасводоканал» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 підтверджуються матеріалами справи.

Відповідачем не спростовано, що нещасний випадок, що призвів до смерті ОСОБА_2 - сина позивача, визнаний таким, що пов"язаний з виробництвом, суд вважає, що на спірні правовідносини поширюються норми КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 виконував роботи, які покладені на нього відповідачем.

Також відповідач не спростував, що загиблий не був забезпечений заходами індивідуального захисту, та виконував роботи, пов"язані з небезпекою.

Причиною загибелі ОСОБА_2 утоплення у каналізаційних водах, якому передувало отруєння клоачними газами, що спричинило втрату свідомості.

Суд вважає, що якщо б роботодавець, у даному випадку відповідач, забезпечив належним чином умови виконання робіт у колодязі горизонтального відстійника, забезпечив засобами індивідуального захисту для безпечного виконання завдання, груповий смертельний випадок, який стався з ОСОБА_2 та іншими особами, не мав би місця.

За обставин справи моральна шкода потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей, відшкодування такої шкоди не охоплюється страховими виплатами (частина сьома статті 36 Закону № 1105-ХІV).

Висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Виходячи з аналізу ст. 153 КЗпП України, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності КП «Кривбасводоканал» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, відповідально до п. 7 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався із сином Позивача, Комісія розглянула матеріали розслідування нещасного випадку, провела опитування осіб, причетних до нещасного випадку, і прийшла до висновку, що згідно з п. 52 пп. 1 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався зі слюсарем-ремонтником Радушанскього водопровідного комплексу комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Складено акт за формою Н-1/П та взято на облік комунальне підприємство «Кривбасводоканал». Акт розслідування нещасного випадку зі ОСОБА_2 за формою Н-1/П, складений 24.12.2021, затверджений в.о начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 30.12.2021, вважати скасованим та таким, що втратив чинність.

Посилання відповідача на те, що загиблий перебував в алкогольному сп"янінні, а так само як і його право на відмову від виконання робіт, жодним чином не спростовують висновки за результатами розслідування нещасного випадку, пов"язаного з виробництвом, а також наявність вини підприємства.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач - ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою сина переживає душевні та психологічні страждання, позбавлений можливості спілкування з рідною людиною та отримувати від неї піклування, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та докладання з його боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом також констатує, що втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною є прямим причинним зв`язком між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Дослідивши представлені суду докази, вислухавши учасників в судовому засіданні, суд вважає, що відповідач є особою, що має понести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві, тому доводи викладені у відзиві відповідача про те, що ОСОБА_2 нехтував правилами трудового розпорядку, не відмовився від дорученої роботи, яка загрожувала його життю, не заслуговують на увагу, оскільки вина підприємства у нещасному випадку зі смертельним наслідком, що стався з працівником підприємства відповідача КП «Кривбасводоканал» , встановлена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, встановлення конкретної особи, яка допустила порушення правил безпеки, чи дії якої сприяли настанню нещасного випадку не є обов"язковою умовою для покладання обов"язку з відшкодування шкоди на підприємство, на виробництві якого стався нещасний випадок.

Посилання сторони відповідача про те, що вини підприємства у настанні з сином позивача нещасного випадку зі смертельним наслідком немає, адже ОСОБА_2 пройшов всі необхідні інструктажі, курси та навчання, не подбав про особисту безпеку і здоров`я, а тому підприємство не несе відповідальність за життя і здоров`я свого працівника при виконанні ним трудових зобов`язань, не є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, однак вказана обставина врахована судом при дослідженні письмових доказів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням обставин, що батько втратив молодого сина, залишився без його турботи і піклування, суд вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю чоловіка, грошові кошти в сумі 250 000 гривень.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою сина, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок смерті дочки.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 250 000 грн, суд виходить із того, що сам факт загибелі ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про те, що його батько відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Батько втратив близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що вказана сума відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 6 цієї статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Комунального підприємства Кривбасводоканал» Криворізької міської ради в дохід держави судовий збір в сумі 2500,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю сина при виконанні трудових обов`язків - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дудаєва Джохара, б.6а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина внаслідок нещасного випадку на виробництві у розмірі 250 000,00 (двісті п"ятдесят тисяч) гривень без урахування податків, зборів та інших платежів.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дудаєва Джохара, б.6а) на користь держави судовий збір у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п"ятсот) гривен.

В задоволенні іншої частини позовних вимог на суму 450000,00 (чотириста п"ятдесят тисяч) гривен - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 );

- відповідач: Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Дудаєва, б. 6А).

Суддя: О. В. Чайкіна