Справа № 629/3465/24
Провадження № 2/629/1010/24
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання-Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на утримання дитини, однак відповідач добровільно будь-яку матеріальну допомогу не надає, мешкає окремо, участі у вихованні дитини не приймає. Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу(заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності.
В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2022 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с. 12-13).
Згідно акту про фактичне проживання від 07.06.2024 року ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ч. ч. 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі-СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України).
За змістом позовної заяви- відповідач інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, вказана обставина не спростована відповідачем, а тому дитина має право на утримання від відповідача по справі у визначеному позивачем розмірі.
Отже, виходячи з принципу справедливості, розумності, з урахуванням потреб дитини та обов`язку обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у розмірі 1/4 частини від заробітку(доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.
Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову до суду є 10 червня 2024 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись статтями 1,2,4,12,76,78,81,82,95,141,258,263,265,280-282, 354,355,430 ЦПК України, статтями 180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, суд-
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.п.н. НОМЕР_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.06.2024 року і до досягнення сином повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. А. Мицик