Справа № 704/400/24
Провадження № 2/589/1357/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

22 листопада 2024 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л. перевіривши додержання вимог статей 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача кошти в сумі 14850 грн 00 коп., інфляційні втрати в сумі 6756 грн 55 коп., три проценти річних в сумі 1387 грн 76 коп. та моральну шкоду в розмірі 7425 грн 00 коп.

Ухвалою постановленою Тальнівським районним судом Черкаської області 03 квітня 2024 року цивільну справу за вказаним вище позовом передано на розгляд до Середино-Будського районного суду Сумської області.

Вищою радою правосуддя 12 жовтня 2023 року на підставі подання Голови Верховного Суду та з метою забезпечення доступу до правосуддя ухвалила рішення - змінити з 30 жовтня 2023 року територіальну підсудність судових справ Середино-Будського районного суду Сумської області шляхом її передачі до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20 червня 2024 року вказану цивільну справу за вказаним вище позовом розподілено судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвші С.Л.

Вивчивши позовну заяву суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII (далі Закон №1023-XII), який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону №1023-XII, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно з п. 18 ст. 1 Закону №1023-XII продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону №1023-XII, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, з огляду на характер правовідносин, які регулюються Законом №1023-XII, ним врегульовані відносини, які виникають із договорів, актів законодавства та інших угод, які не суперечать Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 14850 грн 00 коп., інфляційних втрат в сумі 6756 грн 55 коп., трьох процентів річних у сумі 1387 грн 76 коп. та моральної шкоди у розмірі 7425 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на положення Закону №1023-XII та вважав, що 18 січня 2021 року з його рахунку було здійснено платіж у сумі 14850 грн 00 коп. на рахунок відповідача, який здійснював підприємницьку діяльність, призначення платежу «оплата за послуги». Відтак між ним та відповідачем склалися правовідносини, які мали ознаки правочину з надання послуг. Разом з тим, цей правочин мав дефектний характер та зі сторони ФОП ОСОБА_2 був здійснений з використанням нечесної підприємницької практики. Вважав, що належним захистом його порушених прав є застосування наслідків недійсності правочину (здійсненого з використанням нечесної підприємницької практики) у вигляді звернення до суду за захистом порушених прав з вимогою про повернення грошових коштів, сплачених ним за фінансову послугу.

При цьому в позовній заяві позивач зазначає, що він не мав наміру замовляти у відповідача будь-яких послуг, тобто між ними ніколи не було жодних домовленостей (угод, договорів, тощо), жодних послуг відповідач йому не надавав та стверджував, що це є додатковим підтвердженням того, що правочини з надання послуг між ним та відповідачем мали дефектний характер та зі сторони відповідача були здійснені з використанням нечесної підприємницької діяльності.

Отже, виходячи зі змісту позовних вимог, не виникає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг.

Враховуючи, викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які є предметом позову, не підпадають під дію Закону №1023-XII.

Отже, суд, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору не вбачає, а тому позивачу слід сплатити судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру.

Як вже зазначалось, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 14850 грн 00 коп., інфляційних втрат в сумі 6756 грн 55 коп., трьох процентів річних у сумі 1387 грн 76 коп., що загалом складає 22994 грн 31 коп.

Крім цього позивач звернулася також, з вимогою про стягнення моральної шкоди, яка виражена у грошовому вимірі 7425 грн 00 коп., тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є також майновою вимогою, а отже, за таку позовну вимогу також слід також сплатити судовий збір як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3028 гривень 00 копійок, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211 гривень 20 копійок.

Тобто, 1 відсоток від ціни позову в 22994 грн 31 коп. складає 229 грн 94 коп., що є меншою за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому сума судового збору за позовну вимогу майнового характеру буде складати 1211 грн 20 коп.

Також, 1 відсоток від ціни позову (позовна вимога стягнення моральної шкоди) в 7425 грн 00 коп. складає 74 грн 25 коп., що є меншою за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому сума судового збору за позовну вимогу майнового характеру буде складати 1211 грн 20 коп.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у загальному розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Сум.обл/Шосткинська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0018536, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом___(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Шосткинський міськрайонний суд Сумської області, пункт таблиці: 1.1.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору останній повинен зазначити про це в своїй заяві про усунення недоліків з посиланням на відповідну норму закону та долучити докази на підтвердження таких обставин. Крім того, суд роз`яснює право на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за наявності підстав, передбачених ст. 8 Закону №3674-VI.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позовна заява подана без додержання наведених вище вимог її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175 - 177, 185, 258 - 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху привести позовну заяву у відповідність з вимогами статті 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом усунення вищевказаних недоліків.

Роз`яснити, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копії ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша