Справа № 640/6657/16-ц
Провадження № 6/953/237/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про видачу дублікату виконавчого листа № 640/6657/16-ц від 06 березня 2017 року, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року по справі № 640/6657/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та про заміну сторони у виконавчому листі,

УСТАНОВИВ:

АТ «Сенс Банк», в інтересах якого діє Гаполяк О.В., звернулося до суду із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 640/6657/16-ц від 06 березня 2017 року, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та замінити у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником АТ «Сенс Банк».

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №825/2-40/1/5-191 від 18 листопада 2015 року у розмірі 208874,96 грн та судовий збір у розмірі 3133,12 грн. На виконання рішення суду видано виконавчий лист № 640/6657/16-ц. 25 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Мазуріною О.М. було відкрито виконавче провадження № 53825085 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. 22 січня 2018 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Харків ГИУЮ у Харківській області Мазуріною О.М. прийнято рішення про завершення виконавчого провадження № 53825085 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові державним виконавцем визначено обставини, що слугували підставою для завершення виконавчого провадження, зокрема: неможливість звернення стягнення на квартиру у зв`язку із забороною, встановленою відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зазначений Закон втратив чинність 23 вересня 2021 у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13 квітня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року. Оскільки відповідно до частини п`ятої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, та строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 640/6657/16-ц не пропущений, є підстави для повторного звернення стягувача з приводу виконання вказаного листа до державного виконавця Внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк». 01 грудня 2022 року змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». З урахуванням наведеного банк просив заяву задовольнити.

Від представника боржника адвоката Левкова В.М. надійшли до суду заперечення, в яких він просив відмовити у задоволені заяви АТ «Сенс Банк» у повному обсязі, посилаючись на такі обставини. Так, заявник посилається на ту обставину, що вказаний виконавчий лист був повернутий стягувачу, а виконавче провадження завершено з підстав п.9.ст.37 ЗУ ''Про виконавче провадження'', однак, відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження суду не надає. Боржник копію такої постанови також не отримував, тому з приводу її змісту нічого пояснити не може. В той же час, встановлення наведених обставин є важливим для вирішення по суті заяви представника АТ «Сенс Банк», оскільки видача дубліката виконавчого документа передбачена законодавством лише у разі його втрати, однак жодних доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа заявник до суду не надав.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2024 року, яка була постановлена без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, додаткові заперечення адвоката Левкова В. М., подані ним до Київського районного суду 02 грудня 2024 року, повернуті адвокату, оскільки такі заперечення подані з порушенням вимог статті 183 ЦПК України, зокрема відсутні докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Представник заявника АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання заявник був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, в заяві просить розглядати заяву про видачу дублікату виконавчого листа та заміну сторони виконавчого провадження за відсутності представника заявника. про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник боржника адвокат Левков В.М. у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при розгляді справи просив врахувати його письмові заперечення та відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом були встановлені наступні фактичні обставини справи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року по справі №640/6657/16-ц з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №825/2-40/1/5-191 від 18 листопада 2005 року у розмірі 208874,96 гривень та судовий збір у розмірі 3133,12 гривень.

На виконання вказаного рішення судом видано виконавчі листи № 640/6657/16-ц, які були отримані представником ПАТ «Укрсоцбанк» - Брек Л.О. 06 березня 2017 року.

25 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Мазуріною О.М. відкрито виконавче провадження №153825085 з примусового виконання виконавчого листа №640/6657/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №825/2-40/1/5-191 від 18 листопада 2005 року у розмірі 208874,96 гривень.

22 січня 2018 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Мазуріною О.М. у виконавчому провадженні №53825085 винесено постанову про повернення виконавчого листа №640/6657/16-ц стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день винесення постанови).

Відповідно до передавального акта, затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року № 4/2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акта, а саме з 15 жовтня 2019 року.

26 листопада 2019 року Національний банк України погодив Статут Акціонерного товариства «Альфа-Банк», відповідно до підпункту 2 пункту 1.2 якого АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту.

03 грудня 2019 року до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 4002827 про припинення АТ «Укрсоцбанк».

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19 грудня 2024 року припинена юридична особа Акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Щодо заяви про заміну сторони у виконавчому листі.

Згідно з частиною 1статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 1, 2 та абзацом 1 частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами 1 та 2статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі

№ 2-7763/10 зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України.

У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України».

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом переуступки права вимоги на підставі правочину на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом, АТ «Альфа Банк», яке 01 грудня 2022 року змінило найменування на АТ «Сенс Банк», є правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк».

Відтак, до АТ «Сенс Банк» перейшли усі права та обов`язки АТ «Укрсоцбанк», в тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова № 640/6657/16-ц від 06 березня 2017 року про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №825/2-40/1/5-191 від 18 листопада 2015 року у розмірі 208874,96 гривень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви АТ «Сенс «Банк» щодо заміни стягувача правонаступником, як це передбачено у статті 442 ЦПК України, що знайшло своє підтвердження зібраними у справі доказами. Враховуючи висновки Верховного Суду, суд вважає за необхідне замінити первісного стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником АТ «Сенс банк» у виконавчому листі, а не у виконавчому провадженні, про що ставить питання заявник, оскільки перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий лист на примусовому виконанні в Державній виконавчій службі не перебуває, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернутий стягувачу.

Щодо заяви про видачу виконавчого листа

Судом встановлено, що рішення Київського районного суду . Харкова від 13 червня 2016 року у справі № 640/6657/16-ц станом на час розгляду цієї заяви не виконано.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня

2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).

В постановах Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму неможна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 6-676/10, від 24 квітня 2018 року у справі № 161/1441/14-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 2-1976/10, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12, зроблено висновок, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У постанові від 26 червня 2019 року по справі № 0907/2-3576/2011 Верховний Суд зробив висновок про те, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 зазначено, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено".

Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 196/673/14-ц виснував, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10, від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц та від 29 серпня 2023 року у справі № 750/13697/21.

Водночас, представником заявника у заяві не наведено жодних доводів щодо обставин, за яких було втрачено виконавчий лист, не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа. Не надано доказів і щодо здійснення заявником будь-яких заходів, спрямованих на з`ясування вказаних обставин.

Наданий заявником на підтвердження таких доводів супровідний лист старшого державного виконавця Мазуріної О.М., зі змісту якого вбачається, що останньою на адресу боржника ОСОБА_1 та стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» направлено постанову державного виконавця від 22 січня 2018 року, не містить відомостей щодо направлення стягувачу саме виконавчого листа, а тому жодним чином не підтверджує факт втрати оригіналу виконавчого листа та не може вважатись доказом на підтвердження таких обставин у розумінні вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Отже, підстав для видачі дублікату виконавчого листа, за відсутності доказів його втрати, на цей час немає.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа з підстав відсутності доказів його втрати не є перешкодою для повторного звернення заявника із такою заявою.

На підставі викладеного, керуючись Перехідними положеннями ЦПК України,

ст. 55, 247, 431, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та про заміну сторони у виконавчому листі - задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 640/6657/16-ц, виданому Київським районним судом м. Харкова 06 березня 2017 року на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №825/2-40/1/5-191 від 18 листопада 2015 року у розмірі 208874,96 гривень, з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

У задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2024 року.

Суддя Т.В. Бобко