Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/816/24
Провадження № 2-з/475/8/24
У Х В А Л А

09.07.2024смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кривенко О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортною пригодою.

Ціна позову про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою становить 114 078 грн. в тому числі 84 078 грн. (матеріальні збитки); 30 000 грн. (моральна шкода).

Відповідачу одноособно на праві власності належить наступне майно земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0144 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться за адресою Миколаївська область Вознесенський району Сухобалківська сільська рада.

Туму позивач просить суд накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0144 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться за адресою Миколаївська область Вознесенський району Сухобалківська сільська рада.

Необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 є обґрунтованим та вкрай необхідним кроком для охорони матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій боржника та задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Вказані заходи забезпечення позову пов`язані з предметом спору є співмірними із заявленими позовними вимогами та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Згідно статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно доп. 1,п. 2та п. 3ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороноювчиняти певнідії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено у п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суд повинен з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 реально існує спір щодо відшкодування шкоди заподіяної дорожньо транспортною пригодою. Сума відшкодування співмірна із вартістю майна, яке перебуває у власності боржника.

Відповідачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0144 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться за адресою Миколаївська область Вознесенський району Сухобалківська сільська рада, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.05.2024 р.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи, що власник майна має можливість в будь який час розпорядитися нерухомим майном, що, в разі задоволення позову, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по даному спору, суд вважає доцільним на період судового розгляду накласти арешт на нерухоме майно , належне на праві власності ОСОБА_2 .

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Одночасно суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, якщо відповідач не згодний з застосованим заходом забезпечення позову, він може звернутись до суду з письмовою заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій обґрунтувати свої доводи про недоцільність забезпечення позову.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150-153, 157 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити/

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку, кадастровий номер :04:000:0144 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою Миколаївська область Вознесенський району Сухобалківська сільська рада

Копію ухвали направити для виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову та учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її винесення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

суддя : О. В. Кривенко