ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1020/23 Номер провадження 22-ц/814/437/24Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т.Д. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдинг» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдінг» про стягнення бевідшкодування моральної шкоди та захист прав споживача

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдінг» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 4 893,00 грн та відшкодування моральної шкоди у сумі 15 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона мешкає в АДРЕСА_1 у приватному газифікованому будинку. До 13.02.2021 відповідач здійснював газопостачання до будинку, але у подальшому відмовився від надання цих послуг. Рішення про відмову від обслуговування абонентів відповідачем їй не було повідомлене. Вона оплачувала квитанції, які продовжував надсилати відповідач для оплати природного газу. Вказує, що 24.03.2021 вона оплатила на рахунок відповідача 4 893 гривні за постачання природнього газу. Однак, їй стало відомо, що з 13.02.2021 газопостачання почав здійснювати постачальник останньої надії ГК «Нафтогаз України», який дані послуги продовжує надавати до теперішнього часу. Незважаючи на це, відповідач продовжував виставляти їй рахунки за послуги, які не надавалися. Вона спочатку усно, а 27.10.2021 письмово звернулася до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених коштів за постачання природного газу, однак до цього часу відповідач кошти їй безпідставно не повернув та зберіг їх без достатньої правової підстави. Незаконними діями відповідача їй завдано значних моральних страждань. Відповідачу було достовірно відомо, що з 13.02.2021 він припинив надавати послуги, проте безпідставно прийняв від неї оплату за ненадані ним послуги. Безпідставне набуття відповідачем коштів є непомірним тягарем для неї, оскільки вона отримую мінімальну пенсію, статків та заощаджень не має. Грошові кошти в сумі 4 893 гривень, які безпідставно отримав відповідач, є для неї значною сумою. Такі дії завдають їй моральних страждань та душевних переживань, вина відповідача у спричиненні моральних страждань та шкоди є очевидною. Крім того, моральні страждання полягають і у тому, що з 2021 року вона прикладала чимало зусиль для повернення коштів. Зверталась до відповідача з письмовою заявою, а також особисто, неодноразово, годинами, стояла в чергах, щоб потрапити на прийом до спеціаліста, при цьому, прийоми зупинялись на вимкнення електроенергії та повітряні тривоги, тобто витрачала для цього значний час та зусилля, нервувала та переживала через незаконні дії відповідача. Однак кошти їй не були повернуті. Через такі незаконні дії у неї, пенсіонера, людини похилого віку, значно погіршився стан здоров`я. Крім того, з метою захисту свого порушеного права у 2022 році вона звернулася до Лубенського місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги, для чого збирала необхідні довідки, тобто докладала додаткових зусиль аби їй допомогли у вирішенні питання повернення коштів. Зверталась до суду з аналогічним позовом 01.09.2021, який було залишено без розгляду за її заявою, оскільки представник відповідача пообіцяв їй вирішити це питання в добровільному порядку, але своєї обіцянки не виконав. Біля двох років вона намагалась повернути безпідставно отримані кошти, однак все було марно, працівники відповідача тільки глузували з неї. Отже, внаслідок винних та незаконних дій відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 15 000,00 грн, які прохає стягнути з відповідача на її користь.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.05.2023 клопотання ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг» про закриття провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдінг» про стягнення безпідставно набутого майна (грошових коштів), відшкодування моральної шкоди та захист прав споживача в частині стягнення безпідставно набутого майна (грошових коштів) - закрито.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдінг» про відшкодування моральної шкоди та захист прав споживача - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдінг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдінг» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 357,87 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодився відповідач, ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг», та оскаржив його в апеляційному порядку через свого уповноваженого представника.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг» прохали рішення місцевого суду в частині стягнення з ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг» на користь ОСОБА_1 5 000 грн моральної шкоди та судового збору у сумі 357,87 грн скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказували на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначили, що позивачкою не доведено факт заподіяння їй моральної шкоди та не надано жодних доказів в обґрунтування розміру.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 прохала відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг», рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2023 року залишити без змін.

Вказувала на дотриманні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вірність висновків щодо спричинення їй моральної шкоди та її розміру. Вказувала, що з огляду на очевидність незаконних дій відповідача щодо неповернення коштів з березня 2021 року по травень 2023 року, у зв`язку із чим вона прикладала чимало зусиль для їх повернення, сам факт повернення відповідачем цих коштів у добровільному прядку є частковим визнанням ним суми моральної шкоди.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_1 у приватному газифікованому будинку.

До 13.02.2021 відповідач ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг» здійснював газопостачання будинку, а з 13.02.2021 газопостачання почав здійснювати постачальник останньої надії ГК «Нафтогаз України».

Позивачем 24.03.2021 сплачено на рахунок відповідача ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг»

4 893 грн за послугу постачання природнього газу.

Згідно із заявою від 27.10.2022 ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг» з проханням повернути їй надмірно сплачені кошти за постачання природного газу (а.с. 7), однак відповідачем дана заява була залишена без реагування.

Відповідно до платіжної інструкції № 65 від 04.05.2023 відповідачем ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг» повернуто ОСОБА_1 переплату за послугу постачання природного газу в розмірі 5 349,62 грн. (а.с. 35)

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, місцевий суд зазначив, що на підтвердження завданої моральної шкоди позивач посилалась на порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, моральні страждання, пов`язані з неповерненням відповідачем безпідставно набутих грошових коштів, а також незручності, які вона мала у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача та завдання матеріальних збитків, що призвело до моральних переживань, погіршення якості життя, з вирішенням спору у судовому порядку, та погодився з доводами позивачки про те, що неправомірними діями відповідача ТОВ «Лубнигаз-Трейдінг», які виразились у безпідставному набутті грошових коштів та неповерненні їх, позивачці були завдані певні моральні страждання, однак визначена позивачем сума для відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн є завищеною. Виходячи із засад розумності та справедливості, місцевий суд, оцінюючи докази, надані позивачкою в обґрунтування спричинення моральних страждань, дійшов висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, між сторонами виникли правовідносини щодо збереження безпідставно набутого майна - переплати за послугу постачання природного газу в розмірі 5 349,62 грн, які відповідач повернув позивачці 04.05.2023.

При вирішенні спору місцевий суд вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Разом з тим, місцевий суд не звернув увагу на ту обставину, що позивач не довела належним чином факту заподіяння їй моральної шкоди внаслідок неправомірних діянь відповідача.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Так, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 27 жовтня 2022 року, адресована відповідачу, про необхідність повернення їй переплачених грошових коштів, сплачених за постачання природного газу (а.с. 7), та копія ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2022 року у справі № 539/3656/21 про залишення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Лубнигаз Трейдинг» про повернення переплати, стягнення моральної шкоди - без розгляду. (а.с. 7, 8)

Жодних інших доказів на підтвердження факту спричинення їй моральної шкоди позивачем не надано, зокрема, не надано жодного доказу на рахунок того, що її звичайний уклад життя змінився, вона вимушена була витрачати час на звернення до відповідача за для відновлення порушеного права, що сума довготривале неповернення відповідачем коштів з огляду на її фінансове становище поставило її скрутне матеріальне становище.

Сам по собі факт неповернення відповідачем грошових коштів ОСОБА_1 до 04.05.2023 не є доказом спричинення останній моральної шкоди.

Факт звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав у справі № 539/3656/21 та подальше залишення позову без розгляду за заявою самої ОСОБА_1 (не залежно від того, що змусило її вчинити таку процесуальну дію) також не є безумовною підставою для відшкодування їй моральної шкоди.

Так, позивачкою не надано доказів про те, що відповідач з лютого 2021 року протиправно виставляв їй рахунки на оплату послуг, що неповернення їй грошових коштів спричинило до погіршання стану її здоров`я.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Доводи ОСОБА_1 про те, що сам факт повернення їй відповідачем грошових коштів у добровільному прядку є частковим визнанням ним суми моральної шкоди є безпідставним твердженням, що не ґрунтується на нормах закону.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 375 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

Місцевий суд, в порушення норм процесуального права, не надав належної оцінки зібраним у справі доказам та дійшов безпідставного висновку про доведеність позивачем факту спричинення їй моральної шкоди, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями відповідача.

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, як споживач житлово-комунальних послуг, отже в силу частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є особою, звільненою від сплати судового збору.

Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подачу апеляційної скарги відповідачем, ТОВ «Лубнигаз-Трейдинг», було сплачено судовий збір у сумі 536,81 грн, які підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдинг» задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 травня 2023 року в оскаржуваній частині скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубнигаз-Трейдинг» зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 536,81 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль