Провадження №2/592/3141/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 12.11.2023 року між ТОВ «Стар Файнерс Груп» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 062274-11/2023. З договором позичальник ознайомився і підписав своїм електронним підписом. Згідно умов договору відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмір 6 500,00 грн. на умовах строковості (з терміном повернення через 360 днів), зворотності та платності. Процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку дії кредиту.

29.04.2024 року між ТОВ «Стар Файнерс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договорами до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Зокрема, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 30 062,50 грн, з яких: 6 500,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 23 562,50 грн - загальна заборгованості по відсоткам.

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 29.04.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором № 062274-11/2023 від 12.11.2024 року у розмірі 30 062,50 грн, з яких: 6 500,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 23 562,50 грн - загальна заборгованості по відсоткам, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Також, 31.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 79568424. З договором позичальник ознайомився і підписав своїм електронним підписом. Згідно умов договору відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмір 10 500,00 грн. на умовах строковості (з терміном повернення через 30 днів), зворотності та платності. Процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку дії кредиту.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договорами до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Зокрема, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 29 763,31 грн, з яких: 7 881,25 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 21 882,06 грн - загальна заборгованості по відсоткам.

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 29.04.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором № 79568424 від 31.01.2024 року у розмірі 29 763,31 грн, з яких: 7 881,25 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 21 882,06 грн - загальна заборгованості по відсоткам, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.11.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом надіслання повісток про виклик до суду за місцем проживання, у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача Буланов О.М. через підсистему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Свої вимоги мотивує тим, що позивачем не надано належні докази, які засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитними договорами, а саме підтвердження оплати за договорами факторингу. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Також представник відповідача зазначає, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. Відповідно до договору позики від 31.01.2024р. № 79568424 строк позики становить 30 днів, дата повернення позики 29.02.2024р. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.07.2024р. за позики від 31.01.2024р. № 79568424 відсотки нараховані у розмірі 21882, 06 грн. поза межами строку повернення позики.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, а саме - розрахункові документи, які підтверджують факт передання грошових коштів ОСОБА_1 на виконня умов договорів кредиту та позики.

Враховуючи викладене, представник відповідача Буланов О.М. просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄАПБ» до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши всебічно і повно матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини.

Щодо кредитного договору № 062274-11/2023 від 12.11.2023 року

12.11.2023 року між ТОВ «Стар Файнерс Груп» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 062274-11/2023. З договором позичальник ознайомився і підписав своїм електронним підписом. Згідно умов договору відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмір 6 500,00 грн. на умовах строковості (з терміном повернення через 360 днів), зворотності та платності. Процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку дії кредиту (а.с.7-9).

В позовній заяві вказано, що 29.04.2024 року між ТОВ «Стар Файнерс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договорами до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.13).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року, сума заборгованості ОСОБА_1 - в сумі 30 062,50 грн, з яких: 6 500,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 23 562,50 грн - загальна заборгованості по відсоткам (а.с.16).

Матеріали справи містять лише витяг з Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року, який укладений між ТОВ «Стар Файнерс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості станом на день відступлення права вимог первісним кредитором, доказів часткової сплати/несплати за договором, відповідно до якого ОСОБА_1 була би боржником за зобов`язанням, за яким право вимоги перейшло б від ТОВ «Стар Файнерс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, суду не надані докази оплати новим кредитором за набуття прав вимоги за Договором факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024 року.

Суду надано сформований ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунок заборгованості за кредитним договором № 062274-11/2023 від 12.11.2024 року за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 року, за яким заборгованість за договором станом на 30.09.2024 року 30 062,50 грн, з яких: з яких: 6 500,60 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 23 562,50 грн - загальна заборгованості по відсоткам (а.с.17).

Однак, суд не має можливості перевірити правильність проведення нарахування заборгованості.

Наданий так званий розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом виконання позивачем умов договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів, зокрема, перерахування коштів на рахунок, позивачем не надано.

Щодо кредитного договору № 79568424 від 31.01.2024 року

31.01.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 79568424. З договором позичальник ознайомився і підписав своїм електронним підписом. Згідно умов договору відповідач отримала у кредит грошові кошти в розмір 10 500,00 грн. на умовах строковості (з терміном повернення через 30 днів), зворотності та платності. Процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку дії кредиту (а.с.21-23).

В позовній заяві вказано, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договорами до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.25-26).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 27 від 19.07.2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників, фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с.29).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 - в сумі 29 763,31 грн, з яких: 7 881,25 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 21 882,06 грн - загальна заборгованості по відсоткам (а.с.30).

Договір про відступлення права вимоги № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено до того, як ОСОБА_1 уклала з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір № 79568424, тобто до 31.01.2024 року.

Матеріали справи містять лише витяг з Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, який укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». В матеріалах справи відсутні інші докази, наприклад, розрахунок заборгованості станом на день відступлення права вимоги, доказів часткової сплати/несплати за договором, відповідно до якого ОСОБА_1 була би боржником за зобов`язанням, за яким право вимоги перейшло б від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки договір про відступлення права вимоги між цими компаніями був укладений ще до виникнення зобов`язань у ОСОБА_1 перед первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Отже, незрозумілим є причинно-наслідковий зв`язок переходу прав вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» саме за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 - № 79568424 від 31.01.2024 року. Крім того, суду не надані докази оплати новим кредитором за набуття прав вимоги за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Крім того, витяг з Реєстру боржників підписаний лише представником ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Суду надано сформований ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунок заборгованості за кредитним договором № 79568424 від 31.01.2024 року за період з 19.07.2024 по 30.09.2024 року, за яким заборгованість за договором станом на 30.09.2024 року 29 763,31 грн, з яких: 7 881,25 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 21 882,06 грн - загальна заборгованості по відсоткам (а.с.31).

В позові заявлено, що ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Однак, до стягнення ТОВ «ФК «ЄАПБ» пред`являє, зокрема, 7 881,25 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту, що свідчить про часткову сплату відповідачем платежів за договором, однак, суд не має можливості перевірити правильність проведення нарахування заборгованості.

Наданий так званий розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом виконання позивачем умов договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів, зокрема, перерахування коштів на рахунок, позивачем не надано.

Однак, позивач, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, зокрема, і виписки з особового рахунку позичальника, на підставі яких можна було б встановити заборгованість відповідача, а також розмір заборгованості у разі її наявності за кредитними договорами.

Тому суд вважає, що за відсутності інших доказів, наявні в матеріалах справи довідки-розрахунки заборгованості, які складені позивачем, не містять детальних розрахунків такої заборгованості, з яких би вбачалося здійснення боржником останніх оплат за кредитами, дані щодо руху коштів на рахунку, інформацію про внесення/невнесення відповідачем коштів на погашення заборгованості за кредитами та на оплату відсотків щомісячно. Такі довідки фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача. В них міститься лише визначена позивачем сума заборгованості, однак відсутній детальний розрахунок такої за весь період кредитування щодо всіх її складових, а відтак, вони не можуть бути підставою для стягнення заборгованості, оскільки не є доказом її безспірності.

Суд вважає, що, виходячи з принципу змагальності судового процесу, доведення умов кредитування і наявності заборгованості - є обов`язком позивача.

Крім того, сам по собі договір факторингу та реєстр прав вимоги до нього, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.10,12,13,18,76, 81,141,259,263-265 ЦПК України, 207, 512-514, 516, 517, 626, 628, 638, 1048, 1054 суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.М. Фоменко