Справа №441/1074/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 11 вересня 1982 року між позивачкою та відповідачем, ОСОБА_2 , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05. За час перебування у шлюбі у подружжя народилися два сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будували міцну сім`ю, виховували синів. Щоб подолати матеріальні труднощі, які зазнавала родина, відповідач почав їздити на роботу за кордон, де проживав періодично, а з 2000 року і по даний час проживає постійно. Зустрічі ставали дедалі рідшими, а розлука тривалішою. Стосунки між подружжям стали швидше дружніми, ніж сімейними. Сім`я існує тільки формально. На даний час подружжя не проживає разом, не підтримує подружніх стосунків та не веде спільного господарства.

З підстав наведених вище, збереження шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є недоцільним та і неможливим, тому просить суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін судове засідання на 04 липня 2024 року на 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Проти задоволення позову не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд встановив, що 11 вересня 1982 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 ./а.с.5/.

У шлюбі в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , народилися два сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 /а.с.12,13/.

Як з`ясовано у судовому засідання, що і не заперечено відповідачем, шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відповідач почав їздити на роботу за кордон, де проживав періодично, а з 2000 року і по даний час проживає постійно. Зустрічі між ними ставали дедалі рідшими, а розлука тривалішою. Стосунки між подружжям стали швидше дружніми, ніж сімейними. Сім`я існує тільки формально. На даний час подружжя не проживає разом, не підтримує подружніх стосунків та не веде спільного господарства.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 223, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.56, 112, 113, 114 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, - задоволити.

Розірвати шлюб, укладений 11 вересня 1982 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований Виконавчим комітетом Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 липня 2024 року.

Суддя В.Ф. Романюк