Справа № 525/116/24
Провадження № 2/525/121/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2024 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

з участю представника позивача адвоката Воронкова О.М.,

представника відповідача адвоката Грибовода В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 17.02.2020.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 17.02.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 15.03.2020, що акцептована відповідачем 15.03.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача. За умовами договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Пропозиція (оферта) на отримання 3 траншу згідно Заявки-анкети № від 15.03.2020 у рамках договору про надання позики № від 17.02.2020 підписана позичальником 15.03.2020.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з внесенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, у подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його умовами, у тому числі з правилами, та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № від 17.02.2020, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором позики № від 17.02.2020, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості за договором, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 станом на 09.01.2024 відповідно до розрахунку заборгованості становить 76240 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 72240 грн. Враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48170 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» - 44170 грн., а також суму сплаченого судового збору 3028 грн. та витрати на правову допомогу 13000 грн.

Ухвалою судді від 12.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та справу призначено до судового розгляду із повідомленням учасників справи. У подальшому, розгляд справи неодноразово відкладався.

07.03.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог до нього про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що не заповнював та не підписував заяву на сайті, не отримував SМS повідомлення з одноразовим ідентифікатором ключа для підписання, не підписував анкету-заяву в рамках договору про надання позики, не підписував спірний договір, у тому числі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та не ознайомлювався з його умовами. Номер телефону, що вказаний у документах, які додані до позовної заяви, не належить йому (а.с. 67-72). Також, від представника відповідача надійшли клопотання про зменшення витрат на правову допомогу (а.с. 73-77) та про стягнення витрат на надання правової допомоги, з додатками (а.с. 78-86).

22.04.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача у справі, у яких вказано, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, нарахування процентів відповідає нормам чинного законодавства, умовам договору позики та здійснювалось в межах дії договору позики (а.с. 105-110), також представником позивача подано клопотання про витребування додаткових доказів у справі (а.с. 111-113).

03.05.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі у яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що кредитний договір є недійсним ,оскільки відповідач не заповнював заяву на сайті, не отримував SMS повідомлення з одноразовим ідентифікатором ключа для підписання даного договору, не ознайомлювався з умовами договору, відсутніми є докази входу відповідачем на сайт кредитодавця та направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту, а також відсутніми є докази продовження строку кредитування за договором позики (а.с.125-126). Також, від представника відповідача надійшло клопотання про стягнення витрат на надання правової допомоги, з додатками (а.с.127-129), клопотання про витребування додаткових доказів у справі (а.с.131-132), про долучення доказів (а.с.153-154).

Ухвалою суду від 08.05.2024 витребувано додаткові докази по справі (а.с. 139-140). Представник позивача адвокат Воронков О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. В обгрунтування своєї позиції посилався на те, що відповідач за умовами кредитного договору отримав кошти, мав їх повернути та сплатити відсотки за користування ними, відсотки нараховувалися, згідно умов укладеного договору із розрахунку 1,75% за один день користування коштами, строк користування кредитними коштами був визначений 30 днів, проте відповідач своєчасно кошти не повернув, відповідно нарахування відсотків проводилося у межах строку дії договору, що становить 36 календарних місяців, посилався на п. 1.6 Договору.

Представник відповідача адвокат Грибовод В.В., підтримав обставини викладені у відзиві на позов, повідомив, що договір не підписаний його довірителем, позивач, як фінансова установа міг надати будь яку редакцію договору, проставивши там нібито номер одноразового ідентифікатора, як підпис відповідача. Вважає, що договір є неукладеним, сторонами не погоджені його умови. Повідомив, що відповідач не заперечує, що отримав на свій банківський рахунок 4000 гривень кредитних коштів. Вважав, що позов задоволенню не підлягає, підтримав раніше подані заяви про зменшення судових витрат та стягнення витрат на правову допомогу відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 жодного разу у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 17.02.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №, відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами програми «POZICHKA», а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитом. Договір підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до п. 1.6 договору ТОВ «ІНФІНАНС» відкрило ОСОБА_1 кредитну лінію в розмірі 20000 грн. Максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка за один календарний день 1,75 %.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше строку користування траншем (а.с. 5-8, 9, 10-19).

Відповідно до пропозиції надання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від 15.03.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 17.02.2020 (оферта), ТОВ «ІНФІНАНС» запропонувало ОСОБА_1 отримати 3 транш кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах надання фінансового кредиту № від 17.02.2020, строк дії договору - 3 роки. Строк користування кредитом 30 днів. Розмір кредиту (траншу) 4000 грн., відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75 % річних. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2100 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%. Відповідачем акцептовано оферту на визначених пропозицією умовах ( а.с. 8 на звороті, 9).

Укладаючи договір про споживчий кредит відповідач та ТОВ «ІНФІНАНС» вчинило дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 20).

ТОВ «ІНФІНАНС» виконало свої зобов`язання за Договором та надало грошові кошти у розмірі 4000 грн. відповідачу, шляхом їх перерахування на банківський рахунок останнього, що підтверджується квитанцією про сплату №51028535 від 15.03.2020 та інформацією АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 21 на звороті, 168-169).

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення права вимоги № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром боржників, серед яких право вимоги до ОСОБА_1 за договором № (а.с. 28-30, 30 на звороті 32).

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , що здійснений ТОВ «ІНФІНАНС», заборгованість на дату відступлення права вимоги складала: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 34090 грн. (а.с. 21 на звороті, 22-25).

ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно з договором факторингу №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі і за кредитним договором № від 17.02.2020, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 (а.с. 33-35, 36-37, 38).

Із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 10.01.2023, заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 складала 76240 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 34090 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 38150 грн. - нараховані відсотки згідно з кредитним договором (а.с. 26).

Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» останні нарахувань за Договором не здійснювали (а.с. 27).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір від 17.02.2020 №, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення.

Посилання сторони відповідача про те, що відповідач не підписував вказаний договір, не був ознайомлений з його умовами, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Сторона відповідача не заперечувала отримання на банківський рахунок відповідача кредитних коштів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд виходить з наступного.

Із наданих позивачем та досліджених судом документів установлено, що відповідачу на підставі укладеного кредитного договору були надані кошти за договором № від 17.02.2020 у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, які відповідачем не повернуті, зворотного сторонами не доведено, таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 17.02.2020 у розмірі 4000 ( чотири тисячі) гривень.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить з наступного.

Зі змісту укладеного Договору судом встановлено, що загальний строк дії Договору становить 36 місяців, а строк користування кредитними коштами узгоджено тривалістю 30 днів, відсоткова ставка установлена у розмірі 1,75% за один день користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 3.3. договору строк користування поточним Кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним Кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати пені та штрафних санкцій ( в разі наявної простроченої заборгованості та вимоги Товариства про її сплату), на відповідний Рахунок Товариства з цільовим призначенням «Оплата за продовження строку дії користування поточним кредитом за Договором № від 17.02.2020. Здійснення оплати в даному випадку проводиться одним із способів, визначених в Правилах. Згідно з п.5.3. у разі прострочення Позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом частково/або у повному обсязі Позичальник самостійно нараховує та сплачує Товариству, на його вимогу, пеню в розмірі 1,75% від несвоєчасно сплаченої суми (кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється із врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доказів, які б свідчили про зміну строків кредитування суду надано не було.

Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц.

Отже, відсотки за користування кредитними коштами могли бути нараховані лише протягом строку користування кредитними коштами, що становить 30 днів, нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами є безпідставним.

Відповідно до розрахунку, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача становить 2100 грн. ( 4000 грн. 1,75% х 30 днів = 2100 грн.).

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення у розмірі 6100 грн., що складається з : 4000 грн. заборгованість по кредиту; 2100 грн. заборгованість за відсотками.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного.

При звернені до суду ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»» було сплачено 3028 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 48170 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 6100 грн. (12,66%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 383,34 грн. ( 3028 х 12,66 % = 383,34 грн.)

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до матеріалів справи, між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір про надання правової допомоги №02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №456 від 02.01.2024; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 на суму 13000 грн. Також до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення № від 10.01.2024, згідно якого від імені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023.

Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст. ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, те, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1645 грн. 80 коп. (13000 грн. х 12,66% = 1645,80 грн.).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 62, 81, 82, 89, 141, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 17.02.2020 у розмірі 6100 ( шість тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 383 ( триста вісімдесят три) гривні 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу у розмірі 1645 (одна тисяча шістсот сорок п`ять) 80 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , юридична адреса: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ;

представник позивача: адвокат Воронков Олексій Михайлович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КР №000118, адреса: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник відповідача: адвокат Грибовод Віталій Васильович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії СМ №000442 від 30.03.2016, адреса: вул. Капітана Володимира Кісільова, 29, оф. 415, м. Полтава.

Повний текст рішення суду складено 12.07.2024.

Суддя Я.В. Прасол