Справа № 766/7733/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 травня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

17 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до, у якому просила:

- стягнути з відповідача на свою користь в порядку повернення стягнутих за постановою про адміністративне правопорушення від 18.10.2023 року безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 3 613, 64 грн.;

- стягнути з відповідача на свою користь в порядку повернення стягнутих за постановою про адміністративне правопорушення від 24.10.2023 року безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 5 905,25;

- стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 гн..

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції позовну заяву та протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 року передано судді Булах Є.М. 20.05.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ,2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Так, згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб(способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб(способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Всупереч означеним вимогам позивачем не наведено у позовній заяві обставини якими саме діями чи рішеннями відповідача порушено її право, та чи зверталася позивач до відповідача у позасудовому порядку у разі порушення її прав відповідачем для їх відновлення.

Крім того, абз. 1 частини першої статті 188 ЦПК України визначає умови спільного розгляду позовних вимог, зокрема в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими спільними доказами, основні та похідні позовні вимоги.

З позовної заяви встановлюється, що позивачем пред`явлено позов до одного відповідача, яким є Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів за різними виконавчими провадженнями відкритими на виконання різних постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, однак не обґрунтовано підстави спільного розгляду позовних вимог, які пов`язані між собою виключно особою відповідача, враховуючи, що позивач у судовому порядку вирішував питання про скасування постанов винесених відповідачем щодо кожної окремо, постанови органу публічної влади за якими притягнуто позивача до адміністративної відповідальності мають різні дати, час їх складення та виклад обставин і є окремими рішеннями органу публічної влади, які підлягають як і окремому оскарженню так і вирішенню питання у подальшому про стягнення коштів у разі їх скасування.

За таких обставин, позивачу слід навести правову аргументацію підстав спільного судового розгляду її вимог у відповідності до статті 188 ЦПК України.

Також, суд звертає увагу позивача, щодо порядку та правил визначення юрисдикційної підсудності для розгляду заявленого позову та необхідності навести обґрунтування звернення до суду із цим позовом у порядку ЦПК України.

Зважаючи на викладені у позовній заяві обставини, позивачем не залучено до участі у справі всіх осіб, яких може стосуватися рішення, прийняте за результатами розгляду цієї справи.

Крім того, Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду позивачем заявлено 2 вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів за різними рішеннями органу публічної влади, а тому позов є майнового характеру..

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Суддя звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» та станом на 1 січня 2024 року становить 3028 гривні. Отже, за одну вимогу майнового характеру, сума судового збору становить не менше 1211,20 грн. (3028, 00 х 0.4) та не більше 15 140, 00 грн. (3028 х 5).

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу майнового характеру у розмірі 1211,20 грн. та не сплачено судовий збір за другу вимогу майнового характеру, який необхідно сплатити та надати суду докази про сплату судового збору.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивачів на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

На підставі ст. 185 ч. 1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах