УХВАЛА

08 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/3361/15-ц

провадження № 22-ц/4809/1277/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

дослідивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 листопада 2015 року по справі № 404/3361/15-ц (номер провадження 2/404/2293/15),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 листопада 2015 року по справі № 404/3361/15-ц (номер провадження 2/404/2293/15) залишено без задоволення.

Роз`яснено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та матеріали апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, щосторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів(DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається(частина друга статті 352 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що заявником оскаржується ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2024 року, якою заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 листопада 2015 року по справі № 404/3361/15-ц (номер провадження 2/404/2293/15) залишено без задоволення.

Однак, ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення у переліку ухвал, визначених ч. 1 ст. 353 ЦПК України, відсутня.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

З огляду на викладене, заявник не позбавлений права оскаржити заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 листопада 2015 року в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи, що заявником оскаржено ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2024 року не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 червня 2024 року повернути заявнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник