СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/171/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить вжити судом наступні заходи забезпечення позову: - заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Бережному Я.В. на підставі виконавчого документу - судового наказу №910/10429/24 виданий 17.10.2024 року виданого Господарським судом міста Києва вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію арештованого майна, шляхом проведення електронних електронних аукціонів або за фіксованою ціною, в тому числі продаж на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, виставляти на реалізацію, на продаж на аукціон, торги, тендер на будь-яких веб-сайтах реалізації майна, в тому числі на сайті державного підприємства «СЕТАМ»SETAM, на електронній платформі «ПРОЗОРРО», та інших електронних майданчиках (платформах), майно, яке належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та описане приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем згідно постанови про опис та арешт (коштів) боржника у виконавчому провадженні від 05.11.2024 № НОМЕР_4 (зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2 до складу якого входять ВП НОМЕР_3 та ВП НОМЕР_4), а саме: Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70326, Дата виробництва 20.07.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70325, Дата виробництва 20.07.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70318, Дата виробництва 30.03.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70319, Дата виробництва 30.03.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70320, Дата виробництва 30.03.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70322, Дата виробництва 30.03.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70324, Дата виробництва 30.03.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70321, Дата виробництва 30.03.2018. Циліндро-конічний танк (ферментер), модель ЦКТ, Виробник: ТОВ "Термо-Паб", Об`єм 2000 л, Вага 560 кг, Серійний № 70323, Дата виробництва 30.03.2018. Заторно-сусловарочний котел, Модель ЗСК, Виробник ТОВ «Термо Паб», Об`єм 1000 л, Вага 508 кг, Серійний №70325, Дата виробництва 30.03.2018. Плащадка з ПУ варочними відділеннями, Виробник ТОВ «Термо Паб». Хмелевідділювач, Виробник ТОВ «Термо- Паб». Фільтр чан-вірпул, Модель ФЧВ, Виробник ТОВ «Термо Паб», Об`єм 1000л, Вага 598 кг, Серія №70326, Дата виробництва 30.03.2018. Бак гарячої води, Модель БГВ , Виробник ТОВ «Термо Паб» Об`єм 1000 л, Вага 243 кг, Серійний №70327, Дата 30.03.2018 Бак для пропіленглюколя чорний, Об`єм 2000л. Парогенератор 100 кг/год синій корпус. Установка для мийки КЕГ-МКУ, Виробник ТОВ «Термо-Паб» Бак для льодяної води, Модель БЛВ, Виробник ТОВ «Термо- Паб», Об`єм 2000 л, Вага 324, Серійний № 70328, Дата Виробництва 30.03.2018. Станція водопідготовки (2 баки по 2000л, насоси, фільтри). Холодильна установка 13,5 кВт.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову у заяві вказується, що відповідачем у справі є боржник ТОВ «Будинок пива» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бережний Ярослав Вікторович. 03.09.2019 року. Заявник ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність, в тому числі: Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у. квед 77.39. 01.09.2021 року між фізичною особою ОСОБА_1 (Покупець) та фізичною особою ОСОБА_2 (Продавець) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого було придбано обладнання для виготовлення пива. 01.09.2021 року між фізичною особою ОСОБА_1 (Покупець) та фізичною особою ОСОБА_2 (Продавець) укладено акт приймання-передачі відповідно до договору купівлі-продажу від 01.09.2021, згідно якого Продавцем передано, а Покупцем прийнято обладнання для виготовлення пива, з найменуванням кожного обладнання, детальним описом/характеристикою та кількістю. 01.09.2021 року між як фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Будинок пива» (Орендар) укладено договір оренди обладнання для виготовлення пива. 01.09.2021 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Будинок пива» (Орендар) укладено додаток до договору оренди від 01.09.2021 перелік обладнання з комплектацією. 01.09.2021 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (Орендодавець) передав обладнання для виготовлення пива, а ТОВ «Будинок пива» Орендар прийняв вказане майно на підставі акту прийому-передачі до договору оренди від 01.09.2021. 07.11.2024 заявник дізналась що, відносно ТОВ «Будинок пива» відкрито виконавче провадження та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2024 № НОМЕР_4 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем на підставі судового наказу 910/10429/24 виданий 17.10.2024, згідно якої вказано: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДИНОК ПИВА" на користь фізичної особипідприємця ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 296 680 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302 грн 80 коп. Згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ТОВ «Будинок пива» від 05.11.2024 все майно, яке належить ОСОБА_1 на підставі права власності, а саме обладнання для виготовлення пива. Натомість, 17.12.2024 заявнику стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 від 16.12.2024. Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В. вчиняються підготовчі дії відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо визначення вартості майна боржника ТОВ "Будинок пива", яке юридично не являється майном останнього. ОСОБА_1 є законним власником обладнання та не являється учасником виконавчих проваджень № НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_3 тому не може нести відповідальність своїм майном за зобов`язання ТОВ «Будинок пива», який є боржником в даному виконавчому провадженні. Тому вважає, що обгрунтованим припущенням є те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Я.В., якому достеменно відомо, що описане (арештоване) обладнання не належить боржнику ТОВ «Будинок пива», все рівно здійснюються підготовчі дії для реалізація арештованого майна шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною відповідно до ст. 61 Закону.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Системний аналіз положень ст.ст. 149, 150 ЦПК України свідчить, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню через вжиття таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, а згідно з п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України - забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Варто звернути увагу, що з урахуванням суті та змісту заходів забезпечення позову, інститут забезпечення позову спрямований насамперед проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Співмірність заходів забезпечення позову пов`язана з добросовісністю поведінки учасників цивільного судочинства, оскільки згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками справи своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід звернути увагу, що встановлення заборони приватному виконавцю вживати будь-яких дій щодо реалізації спірного майна (обладнання для пивоварні) за своєю сутністю має абстрактний, оскільки встановлює абсолютну заборону на здійснення будь-яких дій відносно арештованого майна.

В той же час, всупереч вищевикладених норм процесуального законодавства заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами тих обставин, що невжиття такого виду заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутись до суду.

У своїй заяві заявник не вказує яким чином здійснення приватним виконавцем підготовчих дій з метою забезпечення в майбутньому проведення реалізації спірного арештованого майна (збирання інформації про об`єкт; здійснення його оцінки тощо) перешкоджатиме заявнику в реалізації його прав та унеможливлюватиме ефективний захист законних прав та інтересів заявника в суді.

В цьому контексті суд звертає увагу, що з урахуванням обґрунтування заявником його вимог, метою застосування заходів забезпечення позову для заявника є необхідність зупинення процедури реалізації спірного майна- обладнання для пивоварні. Натомість для таких заходів законом передбачені спеціальні умови, яких на теперішній час заявником не виконано (пред`явлення позову про зняття з нього арешту). У свою чергу вимога заявника про заборону приватному виконавцю вживати будь-які дії щодо реалізації спірного майна за своєю сутністю є факультативним заходом і не відповідає характеру та змісту спірних правовідносин, з точки зору доцільності та адекватності такого заходу.

Отже з урахуванням характеру та змісту спірних правовідносин, обставин, які зумовлюють намір заявника звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна, встановлення в даному випадку абсолютної заборони приватному виконавцю вживати будь-які дії щодо реалізації обладнання для пивоварні, з точки зору принципу пропорційності, не відповідатиме критеріям ефективності та розумності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявник не довела належними й допустимими доказами у визначений законом спосіб наявність необхідних передумов та доцільність вжиття визначеного нею заходу забезпечення позову, а відтак вимоги заявника про вжиття заходу забезпечення позову не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149, 150, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Журибеда