ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2985/24
провадження № 2-ві/753/25/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2024 для розгляду вказаної справи визначено суддю Лужецьку О.Р.

08.10.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 - Ружанського Леоніда Володимировича через канцелярію суду надійшла заява по відвід судді. Як вбачається із заяви, підставами для відводу, на думку заявника, є упередженість судді Лужецької O.P., що полягає у тому, що в підготовчому засіданні, призначеному на 04.07.2024 суддею прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову, проте заява містила також і зміну підстав позову. 04.07.2024 суд прийняв судове рішення про часткове залишення заяви без розгляду. Судом відхиленні зауваження представника відповідача щодо прийняття даної заяви. Вказав, що 04.07.2024 судом закрито підготовче провадження. Вважає, що закриття підготовчого провадження без отримання відповідей та документів порушує права учасників справи. Крім того, зазначив, що представник позивача - адвокат Яковець С.О., та суддя Лужецька O.P. в один час навчалися в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого у м. Харкові, у зв`язку із чим можуть мати дружні стосунки.

Ухвалою від 20.12.2024 суддя Лужецька О.Р. визнала заявлений відвід необґрунтованим, у зв`язку з чим заява про відвід передана на розгляд судді Котвицькому В.Л.

Вивчивши заяву представника відповідача про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про залишення її без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто ЦПК України містить виключний перелік підстав для відводу судді.

Аналізуючи заявлені підстави для відводу, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається з заяви, фактично заявник вказує на свою незгоду з процесуальним рішенням судді.

Крім того, заявник не позбавлений права і можливості викласти свої доводи, міркування та заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду в апеляційній скарзі на рішення суду.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь- яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судці об`єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька O.P. навчалась у тому самому вищому навчальному закладі з представником позивача - адвокатом Яковець Є.0 не дає достатніх підстав для висновків про факт знайомства представника позивача із суддею, яка розглядає справу та існування обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів неупередженості та об`єктивності судді.

Крім того, вбачається, що суддя Лужецька O.P. закінчила Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого у місті Харкові у 2002 році, а представник позивача - адвокат Яковець Є.О. - в 2005 році.

Як наголошує ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Оцінюючи зміст заяви представника відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені підстави відводу судді Лужецької О.Р. не мають підстав для їх задоволення, оскільки жодна з наведених в законі підстав для відводу судді не знайшли свого підтвердження, відтак підстави передбачені ст. 36 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 44, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Ружанського Леоніда Володимировича, про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Котвицький