Провадження №2-н/367/2697/2024
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

25 грудня 2024 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 однієї третини заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття,-

В С Т А Н О В И В:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 однієї третини заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, окрім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При цьому, згідно з п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як вбачається, вказана заява не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, оскільки заявлена вимога не відповідає приписам ні п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України (містить не передбачене п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України обмеження нижньої межі розміру аліментів: "не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку", але не містить встановлене п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України обмеження верхньої межі розміру аліментів: "не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку"), ні п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України ( не містить визначений п.5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України розмір аліментів "в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку", однак заявлено вимогу не в твердій грошовій сумі, а у частці від доходу боржника).

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім того судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу усупереч вимог п.2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України не вказані відомості щодо наявності чи відсутності електронного кабінету заявника та боржника.

Перевіряти наявність електронного кабінету у учасників провадження не є обов`язком суду.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні будь які інші докази проживання сина разом із заявником, та перебування його на одноособовому утриманні заявника.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного; одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України суд роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161,163, 165 ч.1 пункти 1 та 3, 166, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 однієї третини заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з вимогами, визначеними п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України або п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України та з дотриманням вимог п. 2ч.2 ст. 163 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Лещенко