Провадження №2/367/6638/2024
30 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі секретаря судових засідань Маленко О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,-
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
В позовній заяві зазначають про те, що 30.03.2022 року до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради (далі-Департамент) звернувся ОСОБА_1 (далі - Відповідач) із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно з пунктом 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок №332) допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. На підставі поданої заяви, відповідно до Порядку №332 та враховуючи гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі Закон №1706-VII), Відповідачу було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року. Враховуючи вищезазначене, розмір призначеної суми допомоги становив 2000 грн, щомісячно, відповідно за період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року, розмір допомоги складав (2000*2)=4000 грн, що підтверджується рішенням від 19.04.2022 року. Департаментом було нараховано та надіслано 20.04.2022 року на центральний рівень списки внутрішньо переміщених осіб за березень-квітень 2022 року, до якого було включено інформацію про Відповідача. Виплату допомоги Відповідачу було профінансовано (зараховано кошти) 25.04.2022 в розмірі 4000,00 грн за період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року. Під час обміну інформацією з центральним рівнем 11.05.2022 року, у зв?язку з перебоями в роботі сайтів через технічний збій, Відповідачу 24.05.2022 року було повторно зараховано допомогу в розмірі 4000,00 грн за період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року.
Пунктом 11 Порядку №332 передбачено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Враховуючи вищезазначені обставини, Департаментом визначено обсяг надміру (повторно) виплачених коштів державної соціальної допомоги (в розмірі 4000,00 грн), внаслідок технічного збою в системі обміну інформацією та за мобільним номером, вказаним для контакту у заяві, неодноразово запропоновано повернути надміру (повторно) виплачені кошти. 20.11.2024 року Відповідачу надіслано вимогу щодо повернення надміру (повторно) виплачених коштів в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн рекомендованим листом. Однак коштів Відповідачем не повернено та не вжито заходів для їх реструктуризації.
Зазначають про те, що наведені вище обставини свідчать про те, що є перешкода проведенню державної політики в частині розподілення бюджетних коштів для виплати всіх видів соціальної допомоги і не сприяє ефективному проведенню державної соціальної політики в напрямку захисту населення, тобто завдає шкоди державі.
Просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради суму надміру виплачених (у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам) коштів в розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду від відповідача надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи, відзиву на позов до суду не надходило.
Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Так, від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.03.2022 звернувся із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради.
Рішенням Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 19.04.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам 2000,00 грн в період з 01.03.2022 по 31.05.2022.

Згідно довідки №164 від 14.11.2024, виданої Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради, станом на 14.11.2024 розмір переплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 становить 4000 грн. Відомостей щодо причин виникнення переплати вказана довідка не містить. Інших даних щодо підстав виникнення переплати матеріали справи не містять.

Згідно пункту 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 р. (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов?язкове соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «Підтримка», затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204.

Відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 р. (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв?язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв?язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно п.29 Порядку №332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи(за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Разом з тим у статті 1215 ЦК України, передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

До рахункових помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі №501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18).

За правилами статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 76,77,79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Однак, доказів отримання ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.03.2022 року по 30.04.2022 року в розмірі 4000,00 грн в результаті рахункової помилки позивача, або недобросовісності відповідача матеріали справи не містять, і на такі обставини позивач не покликається.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати з відповідача стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст.12,13,23,247,258,259,265,268,279,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, відмовити.

Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Мерзлий