КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/8514/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючий - Євграфова Є. П. (суддя-доповідач),

судді - Желепа О. В., Мазурик О. Ф.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі : представника ОСОБА_1 - адвоката Москаленко О. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Журибеди О. М.

від 12 вересня 2023 року

у цивільній справі № 2-2551/11 Святошинського районного суду міста Києва

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

ОСОБА_2

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника Москаленко О. В. звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви зазначала, що 28.11.2011 року Святошинським районним судом м Києва у справі № 2-2551/11 ухвалено рішення про стягнення з відповідачів солідарно, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № Д07-02-140МК від 27.09.2007 року, та додатковою угодою до вказаного кредитного договору від 02.11.2007 року у розмірі 81 527,84 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 12.04.2011 року становить 649 271, 37 грн та судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. Всього на загальну суму 651 091,37 грн.

У даній справі 30.05.2012 року видано виконавчий лист №2-2551/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 527, 84 доларів США 84 центри, що гривневому еквіваленті станом на 12.04.2011 року становить 649 271, 37 грн, та судових витрат у розмірі 910 грн.

У заяві про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2018 року за № 58 ПАТ КБ «Приватбанк» просив Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до виконання виконавчий документ Апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2012 року по справі №2-2551/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 650 181, 37 грн.

15.06.2018 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2018 року №2-2551/11 стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 .

Водночас, за тим же виконавчим листом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Я. А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», боржник ОСОБА_2

12.05.2023 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 приватним виконавцем Маляром Я. А. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із тим, що рішення згідно з виконавчим документом виконано фактично та повному обсязі.

Таким чином, заявник вважала, що борг за виконавчим листом від 30.05.2012 року № 2-2551/11, що виданий Святошинським районним судом м. Києва, погашено в повному обсязі солідарними боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Оскільки Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції не вчинив жодних дій за заявою ОСОБА_1 від 18.05.2023 року щодо закінчення виконавчого провадження, просила суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року заяву задоволено. Визнано виконавчий лист по справі №2-2551/11, виданий 30.05.2012 р. Святошинським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись порушення норм процесуального права, а саме, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. Вказував, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Сам факт того, що стягувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначив суму в гривні, та за думкою приватного виконавця - просив прийняти до виконання виконавчий лист від 30 травня 2012 року, виданий Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом та судовими витратами у сумі 649 271,37 грн, не має правового значення, оскільки до стягнення із боржника підлягає сума коштів у тій валюті, яка визначена у судовому рішенні (виконавчому листі). Під час виконання Подільський ДВС у м. Києві виконав рішення в сумі та стягнув з солідарного боржника - 3087 81 доларів США (95626,10грн). У підсумку стягнута сума на виконання рішення суду з основного боржника та солідарного боржника, становить 21706,58 доларів США, що явно менше визначної судовим рішенням суми заборгованості яка підлягає стягненню й суперечить принципу обов`язкового виконання рішення суду.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Москаленко О. В. просила відмовити у задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник заявника ОСОБА_1 - Москаленко О.В. підтримала доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Скаржник, АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є.П., пояснення заявника ОСОБА_1 - адвоката Москаленко О. В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву до неї, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» до про визнання недійсним кредитного договору, договору застави та поруки недійсними.

В квітні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірір 81 527, 84 доларів США, що за курсом 7, 9638 грн. за 1 долар США станом на 12.04.2011 року становило 649 271,37 грн, мотивуючи його тим, що 27.09.2007 року ОСОБА_2 уклав договір №Д07-02-140 МК, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 63000, 00 доларів США. Зобов`язання за вказаним договором забезпечено договорами поруки, укладеними з поручителями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.11.2011 року у задоволенні основного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено. Стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 солідарно, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором №Д07-02-140 МК від 27.09.2007 року та додатковою угодою до вказаного кредитного договору від 02.11.2007 року у розмірі 81 527 доларів США 84 центи, що у гривневому еквіваленті станом на 12.04.2011 року становить 649 271, 37 грн та судові витрати у розмірі 1820, 00 грн. Всього на загальному суму 651 091, 37 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.11.2011 року в частині задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості змінено, викладено в новій редакції. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 81 527,84 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 649 271,37 грн та судові витрати у розмірір 910 грн. та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 81 527, 84 доларів США, що у гривневому евіваленті становить 649 271, 37 грн. та судові витрати у розмірі 910 грн.

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист № 2/2551/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 527, 84 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 12.04.2011 року становить 649271, 37 грн та судові витрати у розмірі 910, 00 грн.

18.05.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» направило до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву про відкриття виконавчого провадження від за № 58, у якій просить прийняти до виконання виконавчий документ Апеляційного суду м. Києва від 28.11.2011 року по справі №2-2551/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 650 181,37 грн.

15.06.2018 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2018 року №2-2551/11, стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», боржник - ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву та визнаючи виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 в повному обсязі виконав зобов`язання перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором та додатковою угодою до нього в розмірі 81 527, 84 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 649 271,37 грн та щодо судових витрат у розмірі 910, 00 грн. При цьому суд вважав, що факт виконання підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Я. А. від 12.05.2023 року ВП № НОМЕР_2 про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої рішення згідно з виконавчим документом виконано фактично та в повному обсязі. Оскільки виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором, суд дійшов висновку про відсутність обов`язків у ОСОБА_5 у зв`язку їх припиненням, та наявність правових підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Заявник вважає, що для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, наявна матеріально-правова підстав, а саме виконано зобов`язання у повному обсязі солідарним боржником, що на думку заявника підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження щодо такого боржника.

Як вбачається із постанови приватного виконавця виконавчого округ м. Києва Маляра Я. А. від 12.05.2023 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2, закриваючи виконавче провадження приватний виконавець вважав, що стягувач просив стягнути суму виключно в гривні, а саме 650181,37 грн й така сума, як зазначено у постанові, стягнута, рішення згідно з виконавчим документом виконано фактично та в повному обсязі.

Приймаючи до уваги таку постанову приватного виконавця, суд першої інстанції не врахував, що вона не є підтвердженням добровільного виконання обов`язку боржника ОСОБА_1 поза межами виконавчого провадження, не звернув уваги на те, що у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу не перерахована сума саме в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а у боржників існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США), а не у національній валюті України - гривні. За таких обставин сам факт того, що стягувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у заяві про відкриття виконавчого провадження зазначив суму в гривні, не має правового значення, оскільки до стягнення із боржника підлягає сума коштів у тій валюті, яка визначена у судовому рішенні (виконавчому листі).

Факт добровільної сплати заборгованості за кредитним договором № Д07-02-140МК від 27.09.2007 року, та додатковою угодою до вказаного кредитного договору від 02.11.2007 року у розмірі 81 527,84 доларів США судом не встановлено й боржником доказів виконання такого обов`язку не подавалась. Отже висновку про виконання зобов`язань боржником ОСОБА_1 суд дійшов безпідставно.

Оскільки доводи апеляційної скарги про невідповідність обставинам справи, викладених в ухвалі висновків суду про відсутність обов`язку боржника ОСОБА_1 , є обґрунтованими, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 8 липня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик