Провадження № 2-о/752/449/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Слободянюк А.В.,

за участю секретаря Крушельницької Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Грушка Володимир Ігорович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києва про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року до суду надійшла заява від представника заявника адвоката Грушка В.І. в якій він просить суд встановити факт того, що свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 21 травня 1971 року, видане на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01 жовтня 2004 року.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про смерть і в його паспорті серії НОМЕР_2 , який видано Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01 жовтня 2004 року зазначено, що ОСОБА_2 має по батькові ОСОБА_2 . Водночас, у водійському посвідченні від 14 вересня 1991 року та свідоцтві про шлюб НОМЕР_1 від 21 травня 1971 року зазначено по батькові ОСОБА_2 як ОСОБА_2 . Згідно експертного висновку, вказані імена по батькові попри розбіжності в документах є ідентичними. Зокрема, станом на поточну дату, заявник не може оформити виплату грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера, що виплачується відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки орган, який здійснював оформлення та видачу свідоцтва про шлюб у 1971 році «Гор бюро ЗАГС г. Куйбишева» на сьогодні знаходиться на території держави-агресора - РФ та заявниця обмежена у можливості оформлення свого права та можливості внесення відповідних виправлень до право встановлювального документу. А відтак відсутня об`єктивна можливість приведення оспорюваного документа у відповідність, крім через суд.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року відкрито окреме провадження у справі. Призначено судове засідання за участю сторін. В судове засідання викликано заявника та представника заінтересованої особи.

Сторони в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення заяви на підставі наступного.

Судом встановлено, що 21 травня 1971 року було укладено шлюб між « ОСОБА_2 , 1949 года рождения, уроженца Благовещенского района Башкирской АССР» (мовою оригіналу) та « ОСОБА_1 , 1949 года роджения, уроженкой Благовещенского района Башкирской АССР» (мовою оригіналу), після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище « ОСОБА_1 » (мовою оригіналу). Шлюб зареєстровано «Гор бюро ЗАГС г. Куйбышева» (мовою оригіналу), про шо в книзі записів актів громадянського стану про шлюби проведено відповідний запис №1971 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 . Документ видано на російській мові (а.с.10).

Відповідно до водійського посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 14 вересня 1991 року в «ГАИ МВД-УВД г. Києва» (мовою оригіналу) вбачається, що воно належить « ОСОБА_2 , 1949 года роджения, уроженцу Башкирской АССР» (мовою оригіналу). Документ видано російською моваю (а.с.16).

Натомість, згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 01 жовтня 2004 року Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві вбачається, що виданий він вже на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Удально-Дуваней Благовещенського району Башкортостану. В паспорті наявна відмітка про передування у шлюбі із ОСОБА_1 , шлюб зареєстровано 21 травня 1971 року Бюро ЗАГС м. Куйбишева (а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, у віці 74 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Удельно-Дуваней Благовещенського району Башкортостану, РФ, про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснено відповідний актовий запис №742 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.12).

Управлінням з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, розглянувши заяву ОСОБА_1 №80 від 23 січня 2024 року щодо виплати одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги як дружині померлого військовослужбовця через наявності розбіжностей у наданих документах, а саме в свідоцтві про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_4 по батькові чоловіка ОСОБА_2 , а в свідоцтві про шлюб - ОСОБА_2 (а.с.11).

Як встановлено судом, документи, видані не в Україні та мають розбіжності в написанні по батькові померлого чоловіка заявниці, а саме « ОСОБА_2 » (російською мовою) та « ОСОБА_2 » (українською мовою).

Після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , заявник зіштовхнулася з перешкодою при оформленні документів, яка стосувалася різного написання по батькові її чоловіка в різних правовстановлюючих документах.

З огляду на те, що Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 було видане не в Україні, а у місті Куйбишев - в той час це Автономна радянська соціалістична республіка, а також враховуючи рік видачі цього Свідоцтва, а саме - 1971, здійснити виправлення в Свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 в написанні по батькові померлого не можливо.

Згідно експертного висновку №056/101-м-2 від 23 січня 2018 року, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз на замовлення ОСОБА_2 від 23 січня 2018 року вбачається, що імена по батькові ОСОБА_2 , рос. ОСОБА_2 (зазначено в паспорті, свідоцтві про народження) та ОСОБА_2 , рос. ОСОБА_2 (зазначено в свідоцтві про шлюб, водійському посвідченні) попри розбіжності в документах є ідентичними (а.с.15).

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про шлюб.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявниця ОСОБА_1 мала підстави для звернення до суду, бо у позасудовому порядку встановити факт належності її померлому чоловіку правовстановлюючого документа вона не має можливості. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав.

Суд з урахуванням наданих заявницею доказів, доходить висновку про належність померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 Гор бюро ЗАГС м. Куйбишева 21 травня 1971 року, в зв`язку з чим задовольняє заяву та встановлює факт належності їй правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на заявника.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 80, 81, 89, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Грушка Володимир Ігорович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києва про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві 01 жовтня 2004 року) правовстановлюючого документа - Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Гор бюро ЗАГС м. Куйбишева 21 травня 1971 року на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники судового процесу:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053.

Суддя А.В. Слободянюк