У Х В А Л А

30 грудня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/20766/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 29 листопада 2024 року

у цивільній справі №369/12525/19 Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про виділ у натурі частки з майна та поділ будинковолодіння

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка 27 грудня 2024 року в порядку ст. 355 ЦПК України безпосередньо до Київського апеляційного суду подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Статтею 356 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

Однак, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не долучено документ про сплату судового збору або документ.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17) (пункти 52, 54 - 56 постанови).

Як установлено судом, у даній справі, що переглядається, ОСОБА_1 заявила вимоги про виділення в натурі їй та відповідачу із спільного майна, поділ якого здійснено судом, по 1/2 частці будинку та 1/2 частці земельної ділянки.

Отже, позовна вимога про виділення в натурі нерухомого майна має вартісну оцінку та майновий характер, і розмір ставок судового збору за її подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Однак матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять відомостей про вартість спірних будинку та земельної ділянки. Оскільки апеляційну скаргу подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, матеріали справи №369/12525/19 у Київському апеляційному суді відсутні, це позбавляє суд можливості встановити вартість спірного нерухомого майна, яке є предметом спору.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір становив 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019" визначено, що станом на 01 січня 2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 921 грн.

Відповідно до пп. 6 п.1 ч. 2. ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вказувалося вище, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2024 року в задоволенні позову, а саме двох майнової вимоги, відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір, розрахований за формулою: вартість спірного майна х 1,5 % х 150 %, де: 1,5 % - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 150 % - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 не долучила доказів сплати судового збору, згідно вище наведеної формули.

Також пунктом 2 частини 2 статі 356 ЦПК України визначено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено відомості про наявність або у відсутність у особи, яка подає апеляційну скаргу, електронного кабінету.

Проте, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі не зазначено відомостей про наявність або відсутність у ОСОБА_1 електронного кабінету.

Крім того, в порушення п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги, яка подана в паперовій формі, не долучено її копій відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно подати до суду апеляційної інстанції:

- докази вартості спірної земельної ділянки та докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в установленому законом порядку і розмірі, а саме у розмірі суми, розрахованої за формулою: вартість спірного майна х 1,5 % х 150 %, за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026010; Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

- відомості про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету;

- копію апеляційної скарги для відповідача.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

На підставі викладеного та керуючись ст. 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2024 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному сайті Київського апеляційного суду за веб адресою: www.kas.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик