23.01.2024 Єдиний унікальний номер 205/1287/23
Провадження № 2-з/205/46/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м.Дніпро

Суддя Приморського районного суду м. Дніпропетровська Курбанова Н.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування моральної шкоди.

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої позивач просить витребувати з банківської установи АТ «Кредобанк» інформацію про наявність відкритих банківських рахунків (в тому числі карткових) на ім`я ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ); накласти арешт на всі банківські розрахункові та карткові рахунки ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у АТ КБ «Приватбанк», а саме: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 .

Дослідивши подану до суду заяву та оглянувши матеріали до неї, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування моральної шкоди з ціною позову 189068,27 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2023 р. з метою забезпечення вказаного позову накладено арешт на: транспортні засоби марки: «УВИ 810082», 2016 року випуску (інформація про об`єм двигуна відсутня) та «FORD T 150», 2017 року випуску, об`єм двигуна - 3490 см. куб., які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у рамках ціни позову.

Суд вважає, що заявником не доведено, що у разі не забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 932/14900/19.

Отже, враховуючи ціну позову, суд вважає неспівмірним та недоцільним вжиття заходу забезпечення позову, обраного відповідачем, шляхом витребування та накладення арешту на грошові кошти відповідача, що містяться на рахунках в установі банку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149,150,153,154,260,261,247,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Курбанова