Провадження № 2/752/1405/24
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
12 грудня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,
у місті Києві, в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав -
06 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що від шлюбу з відповідачкою має малолітнього сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2021 року шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано.
З 2019 року відповідачка проживає фактично окремим життям від нього та їхнього сина ОСОБА_4 , виїжджаючи на тривале проживання за кордон, вихованням та утриманням сина позивач займається самостійно. Інтересу до їхнього з сином життя відповідачка ОСОБА_2 фактично не проявляє жодного, також не приймає жодної участі в утриманні сина. Відповідачка регулярно на тривалий час виїздить до Італійської Республіки, де вона там проживає і чим займається, позивач достеменно не знає, в той час позивач із сином проживають окремим від неї життям в Україні - в м. Києві. Відповідачка, перебуваючи в шлюбі, приїздила додому 1 раз на 7-9 місяців, і в той час, що вона перебувала в Україні, вирішувала свої особисті питання і питання, пов`язані з наступними виїздами її за кордон. У період з весни 2021 року до листопада 2021 року відповідачки ОСОБА_2 взагалі не було в Україні, вона писала ОСОБА_6 sms-повідомлення 1 раз на 2 місяці, в яких запитувала дитину: «Як ти?» і писала, що вона скучила. По суті відповідачку навіть не цікавило, як справи в ОСОБА_4 , оскільки вказане питання вона ставила, не очікуючи розширеної відповіді, та діалог з дитиною не розвивала і не підтримувала. Позивача про потреби та досягнення сина, чи про те, як він живе з ним, відповідачка не запитувала. За той час, що відповідачка ОСОБА_2 перебувала за кордоном, вона не вважала необхідним брати материнську участь в матеріальному забезпеченні малолітнього сина: аліментів навіть по виконавчому провадженню відповідачка не сплачувала, жодної посилки для сина не надсилала. Приїхавши в листопаді 2021 року в Україну, відповідачка ОСОБА_2 проживала окремо у невідомому для позивача та малолітнього сина місці, і за 2 тижні свого перебування в Україні зустрілась з ОСОБА_7 1-2 рази на зовсім короткий час. Оскільки, побувши 2 тижні в Україні, відповідачка бажала на місяць полетіти гостювати до своєї подруги в Сполучені Штати Америки, то в листопаді 2021 року вона сплатила 27 512 грн. 19 коп. заборгованості по виконавчому провадженню № 66687756, щоб мати змогу виїхати з України. Повернувшись в Україну зі Сполучених Штатів Америки в січні 2022 року, та перебуваючи в Україні до середини лютого 2022 року, відповідачка ОСОБА_2 знову ж таки побачилась з сином 1-2 рази, сплатила на рахунок державної виконавчої служби решту заборгованості в розмірі 18 664 грн. 00 коп. і виїхала з України в Італію. З лютого 2022 року та до сьогодні відповідачка жодного разу не приїхала до сина в Україну та не приймає жодної участі в утриманні сина; життям ОСОБА_4 та його потребами навіть не цікавиться і не займається, за виключенням того, що на День народження ОСОБА_4 в 2023 році надіслала посилку дитині, в якій були кекс, мандарини та кілька видів цукерок. Навіть те, що в Україні війна і дитина переживає всі тяготи в Україні, не змінило ставлення відповідачки ОСОБА_2 до виконання своїх материнських обов`язків відносно сина, не кажучи вже про те, що і жодних проявів материнської любові та піклування за сином в неї також не з`явилось.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 23-24).
Підготовче провадження у справі закрито 16 вересня 2024 року.
Відповідачка не скористалася правом подачі відзиву на позов, будь-які клопотання на адресу суду від останньої не надходили.
На стадії підготовчого провадження представник позивача подала до суду клопотання про витребування доказів, яке було задоволено ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року (а.с. 46-47).
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 103-104).
У судовому засіданні учасники справи відсутні.
Представник позивача подала клопотання до суду про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідачка про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являлася, поважності причин неявки суду не повідомляла, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.
Третя особа - Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання явку представника не забезпечила, надіслала до суду клопотання про залучення висновку та про розгляд справи без участі представника Служби, а також висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 11.04.2024 року.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін у справі, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення у відсутності учасників справи.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2008 року, який було розірвано рішенням суду від 02.07.2021 року. (а.с. 6,8).
Неповнолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7).
У вказаному свідоцтві про народження матір`ю дитини зазначена ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_1 .
Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики, наданої школою І-ІІІ ступенів № 286 міста Києва від 24.07.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 4-Б класу, є учнем школи з 01.09.2020 року. За час навчання ОСОБА_4 зарекомендував себе дисциплінованим, допитливим учнем. Програмний матеріал засвоює на достатньому та високому рівні. Завжди активний на уроках, уміє працювати в групі, завдання виконує добросовісно, з бажанням допомагає вчителю та учням. Комунікабельний, має багато друзів, користується авторитетом серед однокласників, намагається бути лідером. Навчальним і виховним процесом дитини опікується тато, ОСОБА_1 . Під час дистанційного навчання ОСОБА_4 часто перебуває з татовими батьками, які беруть участь в освітньому процесі хлопця. Зовнішній вигляд неповнолітнього ОСОБА_4 завжди охайний. Умови для виховання та розвитку дитини сприятливі. Тато постійно взаємодіє з класним керівником, спілкується з вчителями щодо успішності та потреб дитини в навчанні, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Матір, ОСОБА_2 , не спілкується з педагогами школи щодо потреб сина в освітньому процесі. (а.с.34).
У відповідь на запит представника позивача - адвоката Кшевецької І.В. від 06.07.2023 року адміністрація комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Голосіївського району м. Києва повідомила, що неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має діючу декларацію для надання первинної медичної допомоги з лікарем ЗПСМ амбулаторії № 5 ЗПСМ Голосіївського району м. Києва ОСОБА_5 . Хлопчик соматично здоровий. На диспансерному обліку не перебуває. Періодично хворіє на гострі респіраторно-вірусні захворювання. Вакцинований, згідно календаря профілактичних щеплень. Станом здоров`я та фізичним розвитком дитини опікується батько - ОСОБА_1 , який при потребі супроводжує дитину на медичний огляд до лікаря ЗПСМ. Матір - ОСОБА_2 на амбулаторні огляди з дитиною до лікаря не з`являлася, станом здоров`я сина у сімейного лікаря та адміністрації Центру не цікавилася.(а.с.35).
Голова правління житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-16» Л. Дивнич надав характеристику ОСОБА_1 - батьку неповнолітнього ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_1 порядна, добра людина, зауважень та скарг від мешканців будинку, в якому він проживає, не надходило. Наразі ОСОБА_1 виховує неповнолітнього сина ОСОБА_4 самостійно без матері (а.с. 37).
Згідно з висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-4325 від 11.04.2024 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання з`ясовано, що умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені належним чином. Фахівцями Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб встановлено, що в помешканні дотримані санітарно-гігієнічні норми. Базові та психоемоційні потреби дитини батько задовольняє в повній мірі. Під час бесіди з фахівцем Центру батько повідомив, що з матір`ю дитини розлучився у 2021 році. Матір не приймає участі у вихованні сина та його утриманні. Місце проживання матері невідомо. Малолітній ОСОБА_3 навчається в 4-Б класі школи І-ІІІ ступенів № 286 міста Києва, програмний матеріал засвоює на достатньому та високому рівні. ОСОБА_4 спокійний, врівноважений. До роботи з практичним психологом школи не залучався. Комунікабельний, має багато друзів, користується авторитетом серед однокласників, намагається бути лідером. ОСОБА_4 завжди охайний, причесаний. Має все необхідне приладдя для навчання. Батько ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником щодо успішності та потреб дитини. Матір, ОСОБА_2 , жодного разу до школи не з`являлась, з класним керівником не спілкувалась. За інформацією КНП «ЦПМСД № 1» Голосіївського району м. Києва декларацію про надання первинної медико-санітарної допомоги укладено з лікарем ОСОБА_5 . Станом здоров`я та фізичним розвитком дитини опікується батько - ОСОБА_1 , який при потребі супроводжує дитину на медичний огляд. Матір - ОСОБА_2 на амбулаторні огляди з дитиною до лікаря не з`являлася, станом здоров`я сина у сімейного лікаря та адміністрації Центру не цікавилася. Батько - ОСОБА_1 , під час обстеження умов проживання повідомив, що працює водієм таксі. Надав підтверджуючі документи, що за місцем проживання характеризується позитивно. Під час проведення бесіди з психологом Центру малолітній ОСОБА_4 розповів, що проживає разом із батьком. У вільний час гуляє з друзями та грає в футбол. До школи ходить із задоволенням, улюблені предмети - математика, фізична культура, читання та ЯДС . Зі слів ОСОБА_4 , він легко знаходить спільну мову з дітьми свого віку. Час із батьком любить проводити, гуляючи в сквері, вдома грати в стрілялки та настільну гру. На питання про матір, ОСОБА_4 відповів, що він в останній раз бачив її у січні 2022 року. Фахівці центру намагались зв`язатись засобом телефонного зв`язку з матір`ю дитини, ОСОБА_2 , але вона не вийшла на зв`язок і не звернулась до Центру, тому залучити її до роботи з психологом не виявилось можливим. За результатами проведеної роботи психологом Центру встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має емоційний зв`язок з батьком, ОСОБА_1 . Стосунки з батьком можна охарактеризувати як теплі, засновані на взаємодопомозі, вмінні вислухати, зрозуміти та допомогти. Стосунки з матір`ю, ОСОБА_2 , емоційно холодні. Батька та матір ОСОБА_4 не сприймає як подружжя або пару, роздільне проживання батьків сприймає спокійно, без негативної емоційної напруги. Знаходячись вдома разом із батьком, перебуває у стані емоційного комфорту. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має прихильність до батька, ОСОБА_1 і відчуженість до матері, ОСОБА_2 . За результатами бесіди посадових осіб Служби з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що дитина знає, що матір проживає в Німеччині. Востаннє хлопчик бачив маму та спілкувався з нею 2 роки тому. ОСОБА_4 переписується з матір`ю в соціальних мережах 1 раз на місяць. Матір запрошено на засідання Комісії з питань захисту прав дитини, заплановане на 17.01.2024 року, засобами електронного зв`язку. У відповідь на запрошення надійшли письмові пояснення від матері, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини присутньою бути не може, проти позбавлення її батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 заперечує. 07.02.2024 року матір надіслала на електронну адресу Служби письмові пояснення з проханням про перенесення засідання комісії з питань захисту прав дитини на вересень 2024 року, коли вона буде мати відпустку на роботі за кордоном і зможе взяти участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування вважає, що така поведінка матері - ОСОБА_2 по відношенню до своєї дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчить про невиконання нею обов`язків, передбачених частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України щодо піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Названі дії, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення батьківських прав відносно її дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, керуючись чинним законодавством та рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 3 від 21.02.2024 року), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 79-83).
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.
За правилами ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, при зверненні в суд з позовом, слід стягнути на його користь з відповідачки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 141, 150, 164, 244 Сімейного кодексу України, ст. 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141, 258-260, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк