Справа № 216/5247/24
провадження №2/216/2269/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Чирського Г.М.

за участю: секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Умріхіна Олександра Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Умріхін Олександр Віталійович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з відповідною позовною заявою про визнання права власності позивачки на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за заповітом після смерті батьків на житловий будинок з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 53 кв.м., житлова площа 38,2 кв.м., літньої кухні «Б» площею 24,4 кв.м., гаражу «В» площею 25 кв.м., вбиральні «Г» площею 1,4 кв.м., сараю «Д» площею 11,5 кв.м., погрібу «Е» площею 14,4 кв.м., огорожи «№1,2», водоколонки «І», вимощення «ІІ», та на земельну ділянку, на якій розташовано вказаний житловий будинок із господарчими спорудами, площею 0,0514 га, кадастровий номер :08:146:0022, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка ОСОБА_1 мала рідного брата ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який мав двох доньок ОСОБА_5 і ОСОБА_3 (відповідачки у справі). За життя батьків, за час перебування батьків у шлюбі, було придбано житловий будинок з господарчими спорудами, за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0514 га з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Кадастровий номер :08:146:0022. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_6 . На час смерті ОСОБА_7 у будинку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина.

31.07.2013 у Першій криворізькій нотаріальній конторі заведена спадкова справа, де спадкоємцем визначено мати позивачки ОСОБА_8 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. За життя мати позивачки склала заповіт на доньку (позивачка у справі). Після смерті матері позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Донцовой Н.Ю., яка постановою від 19.06.2024 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , мотивуючи відмову наявністю інших спадкоємців.

Вказані обставини наразі є перешкодою в оформленні права власності позивача на належне їй спадкове майно, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом з метою захисту своїх прав.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, за клопотанням представника позивача витребувано з Першої Криворізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 54818497, номер у нотаріуса № 397-2013, яка заведена після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у приватного нотаріуса Донцової Наталії Юріївни належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 03.09.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, направили до суду письмові заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення.

Представник третьої особи виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог із наступних підстав.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.04.2024 року.

Позивачка мала рідного брата ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками якого зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ). Брат позивачки ОСОБА_4 мав двох доньок ОСОБА_5 і ОСОБА_3 .

Згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори 19.09.1985 року за реєстровим номером 1-3255 вбачається, що за час перебування батьків позивачки у шлюбі, було придбано житловий будинок з господарчими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0514 га з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Кадастровий номер :08:146:0022, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім`я ОСОБА_8 . В позові зазначено, що за час життя батьків позивачки, частки майна не визначалися, тобто, батьку і матері належало по частині зазначеного домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача ОСОБА_6 , актовий запис про смерть № 98, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 . Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина.

Згідно копії спадкової справи № 397-2013, заведеної після померлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла його дружина ОСОБА_8 , як така, що проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою на час смерті.

Інших спадкоємці були відсутні, що також підтверджується копіями витягів із спадкового реєстру № 34710881 від 31.07.2013 року, № 35297603 від 08.10.2013 року, № 37177975 від 16.04.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивачки ОСОБА_8 , підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис № 2331.

За життя мати позивачки склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Донцовою Н.Ю. 27.03.2023 року, яким все належне їй майно заповідала доньці - ОСОБА_1 .

Після смерті матері, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Донцовой Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою 19.06.2024 року останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки немає можливості визначити частки у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та встановити склад спадкового майна.

Таким чином, іншого способу оформити права та спадщину, яка залишилася після смерті батьків, окрім звернення до суду у позивача немає.

Стаття 1216 ЦК України, передбачає, що спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормами статей 1233-1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Частиною 3 статті 1225 ЦК України визначено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до статті 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією).

Згідно ст.ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Набуваючи у власність майно, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання цим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України).

За час життя батьків позивачки, частки майна не визначалися, тобто, кожному з подружжя належало по частині спадкового домоволодіння.

Під час судового розгляду встановлено, що після смерті свої х батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , позивач являючись донькою спадкодавців, належним чином не може оформити свої спадкові права і оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом і за заповітом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач, як спадкоємець після смерті спадкодавців, своїх батьків, правомірно набуває право власності на житловий будинок та земельну ділянку, в порядку спадкування за законом і за заповітом.

Керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 12,13,81,141, 263-265, 259 ч.6 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право приватної власності на житловий будинок з господарчими спорудами, який складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 53 кв.м., житлова площа 38,2 кв.м., літньої кухні «Б» площею 24,4 кв.м., гаражу «В» площею 25 кв.м., вбиральні «Г» площею 1,4 кв.м., сараю «Д» площею 11,5 кв.м., погрібу «Е» площею 14,4 кв.м., огорожи «№1,2», водоколонки «І», вимощення «ІІ», та на земельну ділянку, на якій розташовано вказаний житловий будинок із господарчими спорудами, площею 0,0514 га, кадастровий номер :08:146:0022, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2024 року.

Суддя Г.М. Чирський