ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року

м. Харків

справа № 646/5361/24

провадження № 22-ц/818/3504/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Яцини В.Б., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1

особа дії якої оскаржуються - в.о. начальника відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович, в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченко Вадим Віталійович

треті особи -АТ «УКРГАЗБАНК», Міністерство юстиції України

розглянувши відкритому судовому засіданні залі суду в м.Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 липня 2024 року постановлену у складі судді Демченко І.М.,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії в.о. начальника відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцева Дмитра Олександровича, в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченка Вадима Віталійовича під час виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.10.2012 у справі № 2-3524/11 в якій просив суд; визнати бездіяльність державного виконавця в.о. начальника відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцева Дмитра Олександровича під час виконання виконавчого листа від 09.10.2012 за № 2-3524/11 Червонозаводського районного суду м. Харкова, протиправною; - визнати бездіяльність в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченко Вадима Віталійовича під час нагляду, протиправною; визнати дії державного виконавця в.о. начальника відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцева Дмитра Олександровича по виконавчому провадженню № 74161041, неправомірними; визнати дії в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченко Вадима Віталійовича по виконавчому провадженню № 74161041, неправомірними; постанови державного виконавця в.о. начальника відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцева Дмитра Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2024, про виконавчий збір/основну винагороду від 15.02.2024 про арешт коштів боржника від 15.02.2024, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.02.2024, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.04.2024 винесені в межах виконавчого провадження № 74161041, визнати незаконними; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2024, винесену державним виконавцем начальника відділу Казанцевим Дмитром Олександровичем в межах виконавчого провадження № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про виконавчий збір/основну винагороду від 15.02.2024, винесену державним виконавцем в.о. начальника відділу Казанцевим Дмитром Олександровичем в межах виконавчого провадження № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про арешт коштів боржника від 15.02.2024, винесену державним виконавцем в.о. начальника відділу Казанцевим Дмитром Олександровичем B межах виконавчого провадження № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.02.2024, винесену державним виконавцем в.о. начальника відділу Казанцевим Дмитром Олександровичем в межах виконавчого провадження № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.04.2024, винесену державним виконавцем в.о. начальника відділу Казанцевим Дмитром Олександровичем в межах виконавчого провадження № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити з реєстру боржників інформацію про ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), яка внесена по виконавчому провадженню № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути Дублікат виконавчого листа Стягувачу Публічному акціонерному товариству Акціонерний Банк «Укргазбанк» () по виконавчому провадженню № 74161041; зобов`язати посадових осіб Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення, а саме поновити порушене право скаржника ОСОБА_1 .

Скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 74161041 на підставі дубліката виконавчого листа, виданого 28.03.2017 Червонозаводським районним судом м.Харкова у цивільній справі № 2-3524/2011 на підставі рішення суду від 10.04.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» судового збору у розмірі 1 411, 75 грн з порушенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав дублікат виконавчого листа, стягувач не звертався, в матеріалах виконавчого провадження таке рішення відсутнє. Єдиний державний реєстр судових рішень не містить відомостей про розгляд такої заяви судом, що може свідчити про підробку виконавчого листа. У зв`язку з тим, що стягувач у період з 06.03.2013 по 15.02.2024 не звертався із виконавчим листом на примусове виконання та пройшло більше трьох років, строк його виконання закінчився. Таким чином, на думку ОСОБА_2 , державний виконавець неправильно застосував норми п.1 ч.1 ст.22, п.1, п.3 ч.2 ст.22, ч.1 ст.24, п.1 ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", п.4 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження" № 2677-VI, який набрав чинності з 19.11.2012, що призвело до того, що дублікат виконавчого листа, виданий на підставі рішення суду після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" № 2677-VI (19.11.2012), був пред`явлений до виконання поза межами строків, установлених ст.22 Закону України "Про виконавче провадження", питання про поновлення пропущеного строку в установленому ст.433 ЦПК України порядку не вирішувалося, і відповідно зазначена обставина, виходячи з положень п.2 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", була підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Отже, державний виконавець в.о. начальника відділу ДВС Казанцев Д.О. відкрив виконавче провадження № 74161041 поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому є всі підстави повернення дублікату виконавчого листа стягувачу по виконавчому провадженню № 74161041. Крім того, в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченко Вадим Віталійович в свою чергу не перевірив законність винесених рішень, вчинених дій в частині відкриття виконавчого провадження № 74161041 поза межами строку пред`явлення дублікату виконавчого листа до примусового виконання, тим самим вчинив протиправну бездіяльність. В результаті незаконних дій державних виконавців, було накладено арешт на належний ОСОБА_1 зарплатний рахунок, що в умовах війни заборонено і свідчить про грубе порушення його прав.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 липня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що скаржник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у скарзі доводів. При вчинені державним виконавцем дій з приводу примусового виконання дублікату виконавчого листа від 09.10.2012 за № 2-3524/11 жодних порушень вимог закону не встановлено. Звернення скаржника до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянуті належним чином, в спосіб і порядок, встановлений законодавством, за результатом чого були надані змістовні та обґрунтовані відповіді з посиланням на норми права та порядок оскарження у разі незгоди з прийнятим рішенням.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції не перевірив наявність боргу за вказаним дублікатом виконавчого листа, який поданий з порушенням строків для примусового виконання. Скаржник зауважив, що суд не спростував те, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику постанови, але й встановити факт отримання ним цієї постанови, скарга містить пункт 8 в якому зазначене про те, що на протязі з 15.02.2024 по даний час державний виконавець не довів до відома Скаржника ( не надіслав (не вручив) ) постанови по виконавчому провадженню №74161041. Суд також не перевірив законність відкриття виконавчого провадження № 74161041 та не дав належної оцінки доводам скаржника про незаконність дій державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 01.04.2024, якою було накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 на який зараховується заробітня плата. В іншому апелянт посилався на доводи зазначені в скарзі.

10.10.2024 до суду апеляційної інстанції від Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшли заперечення , в якому представник просила в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів відмовити та його апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.

10.10.2024 до суду апеляційної інстанції від Міністерства Юстиції України також надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, в ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника та препдставни ків зацікавлених осіб у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 09.10.2012 Червонозаводським районним судом м.Харкова від 09.10.2012 у справі № 2-3524/11 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №36/08-4 від 17.07.2008 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки, ухвалено рішення, яке рішенням Апеляційного суду Харківської області від 06.03.2013 змінено та ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 36/08-4 від 17.07.2008 суму 58 764,45 доларів США та 142 332,87 грн, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту 7 370,83 доларів США, поточної заборгованості по кредиту 30 889 доларів США, простроченої заборгованості по процентам 20 338,02 доларів США, поточної заборгованості по процентах 166,60 доларів США, пені по простроченому кредиту 38 227,24 грн, пені по прострочених процентах у сумі 104 105,63 грн, згідно розрахунку станом на 11 вересня 2012 року.

Цим же рішенням стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» судовий збір з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в сумі по 1411 грн 75 коп з кожного, з ОСОБА_4 1411 грн 50 коп. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.11.2016 у справі № 646/9858/16-ц, № провадження 6/646/180/2016 заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Постановлено видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-3524/2011, виданого 10.04.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» судового збору у розмірі 1411,75 грн. Цією ж ухвалою суду поновлено Публічному акціонерному товариству акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» в особі Харківської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» пропущений строк для пред`явлення вказаного вище дубліката виконавчого листа до виконання.

Ухвала набрала законної сили та учасниками справи не оскаржувалася.

З матеріалів виконавчого провадження № 74161041 встановлено, що на підставі вищевказаної ухвали суду від 10.11.2016 у справі № 646/9858/16-ц, № провадження 6/646/180/2016 Червонозаводським районним судом м.Харкова 28 березня 2017 року видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРГАЗБАНК» судового збору у розмірі 1 411,75 грн.

Вищевказаний дублікат виконавчого листа знаходився на виконанні у Голосіївському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавче провадження № 62932663, та постановою державного виконавця від 29.12.2022 виконавчий лист № 2-3524/11, виданий 28.03.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу та зазначено, що його може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 29.12.2025.

У межах встановленого для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем АТ «УКРГАЗБАНК» вищевказаний дублікат виконавчого документа пред`явлено до примусового виконання до Богодухівського відділу державної виконавчої служби.

15.02.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74161041, 22.03.2024 дану постанову було скасовано.

15.02.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 74161041, 22.03.2024 дану постанову було скасовано .

15.02.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74161041, 22.03.2024 дану постанову було скасовано.

22.03.2024 начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено повідомлення, яким повернуто виконавчий лист №2-3524/11. 29.03.2024 дане повідомлення було скасовано.

29.03.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74161041.

29.03.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про стягнення збору у виконавчому провадженні № 74161041.

01.04.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74161041

01.04.2024 в.о. начальником відділу Богодухівського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Казанцев Дмитро Олександрович було винесено постанову про зверенення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74161041

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби (частина перша та друга статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частини перша, друга статті 18 Закону України «Про виконавче провадження).

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом (частина п`ята статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа пред`явлено до виконання у встановленому законом порядку та строки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави для визнання дій державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження незаконними.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 про необізнаність щодо видачі дубліката виконавчого листа, оскільки, як вбачається із відміток державного виконавця про виконання рішення, саме на підставі цього виконавчого документа 25.03.2020 з ОСОБА_1 частково утримано борг.

Посилання скаржника про не направлення на його адресу копій документів по виконавчому провадженню не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції. Згідо даних наданих суду матеріалів виконавчого провадження № 74161041, направлені на адресу ОСОБА_1 рекомендовані поштові відправлення повернуті на зворотну адресу виконавчої служби без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про належне виконання державним виконавцем вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом також надана належна оцінка доводам скаржника з приводу бездіяльності виконуючого обов`язки начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченка В.В. щодо розгляду його скарг у виконавчому провадженні № 74161041.

Відповідно до частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до ч.4. ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити :

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник звернувся 05.03.2024 та 04.04.2024 до Міністерства юстиції України зі скаргами на рішення, дії та бездіяльність в.о. начальника відділу Казанцева Д.О.

Виконуючий обов`язки начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойченко В.В. в порядку Закону України «Про звернення громадян» вчинив дії щодо перевірки обставин, викладених ОСОБА_1 в його скаргах від 05.03.2024 та 04.04.2024 згідно з інформацією, наданою Відділом та за результатами їх розгляду були надані відповідні відповіді листами № 8795/ М-907/15.6 від 02.04.2024 та № 21560/М-907/1П/15.6 від 18.04.2024, в тому числі з питань відкриття виконавчого провадження та арешту коштів за вказаним виконавчим провадженням з відповідними роз`ясненнями вимог Закону.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що звернення ОСОБА_1 були розглянуті належним чином, в спосіб і порядок, встановлений законодавством, за результатом чого йому були надані змістовні та обґрунтовані відповіді з посиланням на норми права та порядок оскарження у разі незгоди з прийнятим рішенням.

Відповідно до ч.2 ст 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, обов`язковою умовою для скасування арешту у зазначений строк є надходження від банку документів, які підтверджують що на кошти, які знаходяться на рахунку заборонено звертати стягнення згідно з Законом № 1404 VIII.

В супереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України скаржник не надав суду даних про надходження від банку на адресу державної виконавчої служби вищезазначених документів.

З огляду на зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду про недоведеність викладених у скарзі доводів.

Долучена до матеріалів справи постанова Харківського апеяляційного суду від 08.10.2024 у справі № 649/9858/16 зроблених судом висновків не спростовує. За змістом зазначеної постанови ухвала Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.11.2016 у справі № 646/9858/16-ц якою було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк пред`явлення його до виконання була скасована після вчинення оскаржуваних виконавчих дій. Станом на час відкриття виконавчого провадження № 74161041, а саме 29.03.2024 у державного виконавця не було підстав ставити зазначенну ухвалу під сумнів та не примати її до виконання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді В.Б.Яцина

Н.П.Пилипчук