КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року

м. Київ

справа №759/3084/23

провадження №22-ц/824/2924/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Гуля В.В.

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Мікайилова Расіма Рамізовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за договором у розмірі 16 503 грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, 10.05.2019 року між банком та відповідачем шляхом подання Заяви-Договору № 2019/І_С/045-Z0959432-01 (Договір карткового рахунку) було укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» №2019/ОВР/045-000333.

При цьому, керуючись положеннями укладеного Договору, банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «Універсальна картка «Домовичок» (в рамках ЗКП), на якому встановлено орієнтовну суму кредиту 10 000 грн. 00 коп., можливу суму кредиту - 300 000 грн. 00 коп., відсоткова ставка 36,00 % річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001 % річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00 %.

Разом з тим, позивач вказує, що в порушення умов Договору та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконував та станом на 18.01.2022 року мав заборгованість за договором у загальному розмірі 16 503 грн. 31 коп., яка складається з заборгованості по кредиту та по процентах.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» суму кредитної заборгованості у розмірі 4 992 грн. 84 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 812 грн. 01 коп. У іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 50-53).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, згідно з розрахунком заборгованості за період з 10.05.2019 року по 18.01.2022 року відповідачем використано кредитних коштів у розмірі 13 660 грн. 00 коп., що складається з поточної та простроченої заборгованості по кредиту (9030 грн. 21 коп. + 4 629 грн. 79 коп.). За цей же період відповідачем внесено на погашення кредиту грошові кошти у розмірі 8 737 грн. 16 коп. Таким чином, борг за неповернутим кредитом складає різницю у розмірі 4 922 грн. 84 коп., який і підлягає стягненню на користь банку. Також, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин неможливо застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України так як Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» у редакції, які додано до позовної заяви, не погоджувалися відповідачем та ним не підписувалися. Те, що процентна ставка та порядок нарахування процентів, а також відповідальність за невиконання зобов`язань щодо їх сплати та інші істотні умови чітко встановлені не лише в Правилах, розміщених на сайті банку, а й в заяві-договорі, підписаній відповідачем, суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки така заява-договір є лише заявою про бажання приєднатися до заздалегіть розроблених банком Правил та не свідчить про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що фактично судом першої інстанції невірно встановлено обставини щодо розміру погашення заборгованості за кредитом, оскільки 8 737 грн. 16 коп. погашено заборгованості за відсотками, що відображено у розрахунку заборгованості (8 726 грн. 23 коп. + 10 гр. 93 коп.) та у виписках по рахунку, а за кредитом позичальником погашено 12 672 грн. 71 коп. (12222 грн. 79 коп. + 449 грн. 92 коп.), що також підтверджується виписками про рух коштів та розрахунком заборгованості.

При цьому, вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо недосягнення між сторонами згоди щодо істотних умов договору, у тому числі процентної ставки за користування кредитом, оскільки у заяві-договорі, підписаній позичальником, чітко визначено процентну ставку у розмірі 36 % річних, а факт укладення договору комплексного банківського обслуговування, серед іншого, підтверджується тим, що сторони договору почали виконувати його умови: банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок на умовах, викладених у заяві-договорі та Правилах, що додані до позовної заяви, а позичальником, у свою чергу, отримувалися кошти, здійснювалися погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками про рух коштів.

У порядку частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 10.05.2019 року ОСОБА_1 підписав заяву-договір № 2019/І_С/045-Z0959432-01 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», у тексті якої зазначено відомості про те, що клієнт своїм підписом на цьому договорі підтверджує: сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Заяви-Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів; клієнтом отримано від банку інформацію, зазначену в ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до підписання цієї Заяви-Договору; клієнт надає банку право самостійно (без надання ним окремих розрахункових документів) в порядку та строки, визначені Правилами, списувати кошти на умовах договірного списання з будь-яких його субрахунків/рахунків.

Відповідно до умов 1 та 4 розділу заяви-договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного плану «Домовичок», визначивши максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн., строк кредитування - 12 місяців, із базовою процентною ставкою 36,00 %, пільгова процентна ставка - 0,00001 % (застосовується у разі наявності пільгового періоду), із процентною ставкою на прострочену заборгованість (річних) 48,00 %.

При цьому, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було подано додано до матеріалів справи наступні документи:

- Правила відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк»;

- Копію заяви -договору № 2019/І_С/045-Z0959432-01 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк»;

- Розрахунок заборгованості за договором станом на 18.01.2022 року, згідно з яким за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 16503 грн. 31 коп., з яких: 9030 грн. 21 коп. - заборгованість по кредиту (поточна); 4629 грн. 79 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена); 343 грн. 23 коп. - заборгованість по процентах (поточна); заборгованість про процентам (прострочена) - 2500 грн. 08 коп.;

- Виписку з особового рахунку відповідача за період з 10.05.2019 року по 18.01.2022 року.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитних коштів та/або підтверджували їх повернення в повному обсязі у добровільному порядку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, визначаючи розмір боргу за тілом кредиту, який підлягає стягненню з відповідача на користь банку, суд першої інстанції керувався наданим банком розрахунком заборгованості, з якого судом встановлено, що в період з 10.05.2019 по 18.01.2022 відповідачем використано кредитних коштів у розмірі 13660 грн. 00 коп., що складається з поточної та простроченої заборгованості по кредиту (9030 грн. 21 коп. + 4629 грн. 79 коп.), а також внесено на погашення кредиту грошові кошти у розмірі 8737 грн. 16 коп.

При цьому, встановивши, що борг за неповернутим кредитом складає різницю у розмірі 4922 грн.84 коп., суд першої інстанції виходив з того, що повернуті позичальником кошти банк безпідставно зараховував на погашення процентів, розмір яких, у свою чергу, не був обумовлений договором та не може бути застосований.

За вказаних обставин, оцінивши всі досліджені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, стягнувши з відповідача на користь позивача борг за неповернутим кредитом у розмірі 4922 грн. 84 коп.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутня домовленість щодо умов та розміру сплати процентів.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Як вже зазначалося вище, 10.05.2019 року ОСОБА_1 підписав заяву-договір №2019/І_С/045-Z0959432-01 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», у тексті якої зазначено відомості про те, що клієнт своїм підписом на цьому договорі підтверджує: сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Заяви-Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів; клієнтом отримано від банку інформацію, зазначену в ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до підписання цієї Заяви-Договору; клієнт надає банку право самостійно (без надання ним окремих розрахункових документів) в порядку та строки, визначені Правилами, списувати кошти на умовах договірного списання з будь-яких його субрахунків/рахунків.

При цьому, як визначено умовами 1 та 4 розділу заяви-договору, банк відкриває відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного плану «Домовичок», визначивши максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн., строк кредитування - 12 місяців, із базовою процентною ставкою 36,00 %, пільгова процентна ставка - 0,00001 % (застосовується у разі наявності пільгового періоду), із процентною ставкою на прострочену заборгованість (річних) 48,00 %.

Отже, підписавши заяву-договір, відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами.

Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Однак, суд першої інстанції під час оцінки письмових доказів не взяв до уваги відомості, зазначені в заяві-договорі та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку процентів з огляду на начебто їх не погодження сторонами договору.

Крім того, судом першої інстанції невірно встановлено обставини щодо розміру погашення заборгованості за кредитом, оскільки 8737 грн. 16 коп. погашено заборгованості за відсотками, що відображено у розрахунку заборгованості та у виписках по рахунку.

У свою чергу, згідно з розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором від 19.10.2018 року, який є чітким, повним та розгорнутим по окремих категоріях, за відповідачем обліковується заборгованість за договором заборгованість у загальному розмірі 16503 грн. 31 коп., з яких: 9030 грн. 21 коп. - заборгованість по кредиту (поточна); 4629 грн. 79 коп. - заборгованість по кредиту (прострочена); 343 грн. 23 коп. - заборгованість по процентах (поточна); заборгованість про процентам (прострочена) - 2500 грн. 08 коп.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт правомірності нарахування банком процентів та наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у заявленому до стягнення розмірі.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, та, як наслідок, про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684 грн. 00 коп. судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - Мікайилова Расіма Рамізовича - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16503 (шістнадцять тисяч п`ятсот три) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. 00 коп.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вуд. Єреванська, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник