КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/17965/24

27 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Ящук Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Галаган В.І., у цивільній справіза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості.

Відповідно до якого, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 613, 90 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 рокупозовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 29 жовтня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко Михайло Едуардовича подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року та направити справу на новий розгляд.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що 10 жовтня 2024 року позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» подано позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компані Інвест Фінанс" про стягнення заборгованості через підсистему Електронний суд.

Відповідно п. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Звертає увагу суду, що позивачем було сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 2422,40 грн., про що свідчить квитанція про сплату № 6213-5980-9961-9192 від 10 жовтня 2024 року за наступними реквізитами через Електронний кабінет під час формування позовної заяви: Отримувач ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101, , П/Р UA0026005, МФО 8649746; Судовий збір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", Дніпровський районний суд міста Києва, Банк АТ "Таскомбанк", Код банку 339500, .

Зазначає, що згідно Інструкції користувача Електронного суду ЄСІТС, засобами Електронного суду користувачі можуть сплатити судовий збір та інші платежі в режимі онлайн під час формування відповідного документа або додати відомості щодо здійсненого самостійно платежу для забезпечення автоматичної перевірки його зарахування на відповідний рахунок.

Згідно із п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі, з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі, з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі.

Зазначає, що ТОВ «Діджи Фінанс» при подачі позовної заяви було сформовано онлайнквитанцію. При формуванні онлайн-квитанції позивач ввів запитувані дані (зокрема: суму позову, П.І.Б./Назва, ІПН/Код ЄДРПОУ). Платіжні реквізити та необхідна сума для перерахування судового збору були сформовані автоматично, оскільки нормами чинного законодавства чітко не встановлено, що повинно зазначатися в призначенні платежу при подачі позовної заяви.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-УІП, яким з урахуванням змін, поміж іншого, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі - через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо.

Вважає, що сплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу як підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог

Зазначає, що оскільки законодавством не встановлено певного порядку здійснення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди повинні перевірити таке зарахування, використовуючи засоби, передбачені законом, зокрема, в разі необхідності отримати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування вказаного фонду.

Тобто, обов`язок з перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Вказує на те, що апелянт скористався наданим йому правом оплати судового збору в електронному вигляді, квитанція № 6213-5980-9961- 9192 від 10 жовтня 2024 року про сплату судового збору наявна лише в тому форматі, у якому і була надана до суду в якості доказу, а отже, судовий збір сплачено та неможливо надати докази підтвердження сплати судового збору саме по справі. Тобто, до списання коштів з рахунку платник без проблем може відкликати «неправильну» квитанцію і оформити нову (правильну). Якщо грошові кошти вже списані з рахунку платника і зараховані на рахунок одержувача, то переказ набуває статус завершеного.

На підставі вищевикладеного апелянт підкреслює, що нормами закону на позивача не покладено обов`язок зазначати у призначенні платежу ПІБ відповідача, до того ж при здійсненні оплати онлайн під час формування позовної заяви, квитанція про сплату формується автоматично і зберігається в додатках до позову у єдино можливому форматі, який не підлягає редагуванню, на підставі чого коментар суду : «позивача не позбавлено права повернення неналежно оформленої суми судового збору на підставі відповідної заяви у порядку Закону України «Про судовий збір», а також позивач має право повторного звернення із позовною заявою до суду, сплативши судовий збір у відповідності до Закону» - є таким, що порушує право апелянта на захист своїх прав та перешкоджає у реалізації свого права на судовий захист.

Апелянт звертає увагу суду на той факт, що кожна квитанція має свій індивідуальний номер, дату та час здійснення оплати, що має змогу переконатись у тому, що дана квитанція стосується виключно поданої позовної заяви, проте, судом першої інстанції проігноровано будь які доводи представника позивачащодо доданої квитанції, як належного доказу сплатисудового зборута, в порушення норм чинного законодавства, повернено позону заяву.

З огляду на зазначене, вважає, що позивачем вірно зазначені всі реквізити щодо перерахування судового збору на рахунок Дніпровського районного суду м. Києва. Квитанція про сплату№ 6213-5980-9961-9192 від 10.10.2024 року є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та є доказом сплати судового збору за подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення позовної заяви, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, у жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс», про стягнення заборгованості.

На підтвердження сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви до суду першої інстанції позивач долучив до позовної заяви квитанцію № 6213-5980-9961-9192 від 10.10.2024 року у розмірі 2 422, 40 грн., із призначенням платежу «судовий збір за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», Дніпровський районний суд міста Києва».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс», про стягнення заборгованості залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» без руху, суд першої інстанції посилався на те, що долучена до матеріалів позовної заяви квитанція № 6213-5980-9961-9192 від 10.10.2024 року не містить відомостей про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, тому вказана квитанція не може слугувати доказом належної оплати позивачем судового збору саме за позовом до ОСОБА_1 .

При цьому інша інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу позовної заяви про стягнення заборгованості, відповідачем за якою є ОСОБА_1 позивачем сплачено судовий збір, відсутня, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що додана позивачем до позовної заяви квитанція не є належним доказом сплати судового збору за даною позовною заявою.

16 жовтня 2024 року на усунення зазначених в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 рокунедоліків представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенком Михайлом Едуардовичем через підсистему «Електронний суд» було подано заяву.

У вказаній заяві представник позивача зазначає, що відповідно п. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір можна сплатити як у готівковій, так і у безготівковій формі, у тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»). Платіжне доручення про безготівкове перерахування судового збору чи квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (скарги, клопотання).

Постановою Правління Національного банку № 163 від 29.07.2022 року затверджена інструкція, згідно п. 37 платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити:1)дата складання і номер; унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; найменування надавача платіжних послуг платника; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис(и) платника; унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Зазначав, що оскільки позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 сформована та подана через підсистему «Електронний суд», то судовий збір за даною заявою було сплачено онлайн, а саме, позивач в підсистемі «Електронний суд» при подачі позовної заяви здійснював все покроково, передостанній крок- сплата судового збору, а саме: крок 10 -сума судового збору розраховується автоматично та зазначається у графі «До сплати». Якщо ви погоджуєтесь із сумою судового збору та у вас відсутні об єктивні підстави для зменшення її розміру, натисніть кнопку «Сплатити». Якщо потрібно внести іншу суму, замість вказаної системою, слід проставити відмітку я хочу сплатити іншу суму» та власноруч зазначити потрібну цифру. Після чого натискаєте кнопку «Сплатити». До оплати підлягає сума судового збору з урахуванням додаткової комісії фінансової установи. Сума комісії зазначена окремим рядком «Додаткова комісія». Загальна сума судового збору буде розміщена в рядку «Разом до сплати». Потрібно ознайомитись з договором-офертою на переказ коштів при здійсненні інтернет-платежів та поставити відмітку про ознайомлення у відповідному полі. Натиснути кнопку «Оплата» для переходу на сторінку онлайн-оплати судового збору. Ввести реквізити кредитної карти (номер карти, термін дії, СУУ2-код). Підтвердити оплату. На сторінці , яка інформує про успішний платіж , одразу можна завантажити квитанцію на свій електронний пристрій за допомогою кнопки «Зберегти чек». Є можливість надіслати електронну квитанцію на електронну пошту. Для цього слід ввести у відповідне поле свою електронну адресу та натиснути кнопку «Відправити чек». Натиснути кнопку «Продовжити». На кроці судовий збір з'явиться повідомлення, що судовий збір сплачено. На кроці додатки автоматично додається файл-квитанція.

Звертав увагу суду на те, що у підсистемі «Електронний суд» платіжна інструкція формується автоматично. Позивач не має змоги вносити до неї будь-які корективи. А відтак вважав, що сплата судового збору онлайн через підсистему «Електронний суд» відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір, а квитанція № 6213-5980-9961-9192 від 10 жовтня 2024 року, що автоматично формується та додається в додатки до позовної заяви при формуванні позовної заяви через підсистему «Електронний суд», є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 рокупозовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс», про стягнення заборгованості повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції зазначав, що суд не піддає сумніву зарахування коштів судового збору за платіжною інструкцією від 10.10.2024 року до бюджету Держави. Однак, матеріали позовної заяви, а також копія платіжного документу не містять жодних даних про те, що такі кошти зараховано саме за позовом до ОСОБА_1 , а не в тому числі і за іншими позовами Товариства, поданими до Дніпровського районного суду м. Києва.

При цьому, як суд так і учасники процесу зобов`язані керуватися нормами Закону, а не даними інтернет-сайтів, на що судом вказано в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року, однак це проігноровано представником позивача.

Таким чином, суд зобов`язаний попереджати зловживання правом з боку учасників процесу, контролювати надходження коштів до Державного бюджету України, - що не є надмірним формалізмом.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України. Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як було встановлено судом, на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції позивач долучив до позовної заяви квитанцію про сплату № 6213-5980-9961-9192 від 10.10.2024 року у розмірі 2 422, 40 грн., із призначенням платежу «судовий збір за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», Дніпровський районний суд міста Києва».

Однак, така квитанція не містить відомостей про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір.

У пункті 26 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно ст. 3 вказаного закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі, з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частини першої статті 6 згаданого Закону).

Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями п. 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 березня 2018 у справі №914/1542/17, від 16 січня 2019 у справі №905/1057/18, від 10 травня 2018 року у справі № 613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26 березня 2018 у справі № 907/892/15, від 16 квітня 2018 року у справі № 922/3137/17, від 20 квітня 2018 року у справі № 910/12031/17, від 21 лютого 2019 року у справі № 910/8880/18, від 13 лютого 2020 року № 910/4557/18.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено наявність підстав для повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості, з огляду на не дотримання позивачем вимог чинного законодавства щодо надання доказів сплати судового збору із призначенням платежу, що дало б змогу встановити сплату судового збору саме у справі за позовом до ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що кожна квитанція має свій індивідуальний номер, дату та час здійснення оплати, що дає змогу переконатись у тому, що дана квитанція стосується виключно поданої позовної заяви, що було проігноровано судом першої інстанції, колегія суддів вважає безпіставними, з огляду на наступне.

Як вбачається із постановленої Дніпровським районним судом міста Києва ухвали від 17 жовтня 2024 року, суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву ТОВ « Діджи Фінанс» без руху, вказав, що не піддає сумніву зарахування коштів судового збору за платіжною інструкцією від 10.10.2024 року до бюджету Держави. Однак матеріали позовної заяви, а також копія платіжного документу не містять жодних даних про те, що такі кошти зараховано саме за позовом ТОВ « Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , а не в тому числі і за іншими позовами Товариства, поданими до Дніпровського районного суду м. Києва.

Апелянт не звернув уваги, що факт не зазначення конкретної справи, в межах якої сплачується судовий збір, надає йому можливість, подавати копію зазначеної квитанції невизначену кількість разів в будь-які інші справи за його позовом, з ціною позову, яка тягне за собою сплату судового збору в мінімально встановленому розмірі.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають. За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, власним невірним тлумаченням норм законодавства та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим, доказів на спростування встановлених судом в оскаржуваній ухвалі обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано

Окрім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: