Справа № 450/3559/24 Провадження № 2/450/1784/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки 14373,41 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди., а також судових витрат в розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.04.2024 о 09 год. 10 хв. у м.Львові, кільце вул. Кульпарківська вул. Володимира Великого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому транспортного засобу марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснив наїзд на його транспортний засіб, а саме, у задню частину його автомобіля, пошкодивши його, який здійснював рух по вказаному кільці у сторону вул.Кульпарківська, та зупинившись на кільці, пропускаючи, згідно правил дорожнього руху інші транспортні засоби. В подальшому, на місце дорожньо-транспортної пригоди був викликаний аварійний інспектор, який склав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 04.04.2024, у якому ві дповідачка ОСОБА_2 вину свою визнала у повному обсязі, що стверджується її підписом у вказаному повідомленні. Цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР №21492290. Цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ HACK «ОРАНТА», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ-4695888, який дійсний до 23.11.2024. В подальшому він з пошкодженим транспортним засобом засобу марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 прибув до Львівської регіональної дирекції Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА», у якій представник даної страхової компанії оглянув мій автомобіль, зафіксував всі погодження, зокрема, задній бампер, кришку багажника на свій фотоапарат, та повідомив його, що він може здійснювати ремонт свого автомобіля у будь якому місці. Оскільки він обслуговується у сервісному центрі в офіційного дилера «NISSAN» у м. Львові «ГалАвтоСвіт», то ремонт здійснював в даного дилера. Вартість пошкодженого заднього бампера складає суму в розмірі 22800, грн.., який він оплатив у вигляді завдатку у розмірі 5000 грн. та в подальшому доплатив суму в розмірі 17800 грн., вартість робіт щодо фарбування заднього бампера склала суму 8691,84 грн. ремонт автомобіля виніс 31491,84 грн. 16.05.2024 від звернувся до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з заявою про виплату йому страхового відшкодування та 24.05.2024 здійснено нарахування страхового відшкодування у розмірі 13642,82 грн. з врахуванням зносу транспортного засобу. Оскільки сума страхового відшкодування була надто малою, та не відповідала затраченим коштам на ремонт пошкодженого автомобіля, він 29.05.2024 повторно звернувся до ПАТ HACK «ОРАНТА» з заявою про доплату залишку суму ремонту його пошкодженого автомобіля. 01.07.2024 на банківську карту надійшло остаточне нарахування щодо його страхового випадку у розмірі 3475,61 грн., з врахуванням зносу транспортного засобу. Оскільки страховою компанією йому було відшкодовано не всю вартість ремонту пошкодженого автомобіля, різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням складає 14373,41 грн. (31491,84 грн. - 17118,43 грн.), яка підлягає стягненню винуватця ДТП на його (позивача) користь. Крім того, , внаслідок ДТП йому була завдана моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях внаслідок пошкодження його автомобіля, неможливістю використання такого певний час, що створювало додаткові незручності. Крім того, він дуже бережно ставився до свого автомобіля, обслуговуючи його постійно в офіційного дилера «NISSAN», перший раз був учасником ДТП, що завдало йому додаткового душевного болю. Також морального страждання він зазнав внаслідок небажання сплачувати відповідачем різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 14373,41 грн., яку у телефонному режимі озвучив йому чоловік відповідачки, зазначивши, що це проблеми страхової компанії, та саме вона має сплатити всю необхідну суму страхового відшкодування, та що вартість ремонту значно завищена. А тому просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн.

20.08.2024 подано відповідь на відзив, у якому позивач заперечив факти, викладені у відзиві та зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача власнику транспортного засобу марки «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано шкоду, відповідач визнала свою вину у вчиненні ДТП. Вартість шкоди підтверджується рахунком, наданим ТзОВ «ГалАвтоСвіт», вартість бампера 22800,00 грн., який він оплатив. В подальшому згідно наряду-замовлення від 11.05.2024, виданого ТзОВ «Арія Моторс», вартість робіт щодо фарбування заднього бампера склала суму в розмірі 8691,84 грн., яку він оплатив. Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу та вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу знаходиться у третьої особи ПАТ «ОРАНРТА». Щодо посилання відповідачки про незначне пошкодження бампера та ймовірну можливість ремонту, а не заміни, то страховик відповідача пояснив про можливість ремонту в будь якому місці на свій розсуд. На бампері була значна тріщина, яка не підлягала ремонту, що не заперечувалося в подальшому страховиком ПАТ «ОРАНТА» та жодних заперечень щодо здійснено ремонту не було; в подальшому здійснено виплату страхового відшкодування з врахуванням зносу його транспортного засобу. Щодо відсутності експертного огляду його транспортного засобу, то підстав для такого він не вбачав, оскільки очевидно було тріщину бампера, значну вм`ятину на торці бампера, який очевидно ремонту не підлягає, що стверджується фото. Щодо визначення відповідачем цін запчастин та ремонту, то такі не підтверджені доказами, як і не доведено завищення цін офіційним дилером «Ніссан». Заперечення моральної шкоди також є суб`єктивним твердженням відповідача, оскільки вона не знає особисто позивача, його емоцій та не може оцінювати їх. Крім того змушений був не повідомляти про факт ДТП дружину, оскільки вона є дуже емоційної і така інформація спричинила б стрес. Небажання відповідача відшкодувати різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 14373,41 грн. також завдало йому переживань.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Позиція відповідачки: на адресу суду було подано відзив, у якому відповідачка не визнає грошових претензій, оскільки вважає, що страхова компанія, з якою вона уклала договір страхування виплатила позивачу спів розмірну суму за пошкодження його авто. Вона поспілкувалася у телефонному режимі з представником страхової компанія «ОРАНТА» і з`ясувала, що позивачу не була повідомлена сума відшкодування і він не міг знати суму відшкодування за це пошкодження. Позивач чомусь вирішив замінити пошкоджений бампер на новий, але можливо, що цей бампер підлягав ремонту, а не заміні. Даних експертного огляду немає. Вартість бампера за даними інтернет ресурсів складає від 8000,00 до 10000,00 грн. Однак, автосервіс, де обслуговує автомобіль позивач виставив рахунок на 22800,00 грн. лише за бампер, без робіт по фарбуванню, що більш ніж удвічі вище ринкових цін. На різних СТО їй повідомляли, що за 17000 цілком можливо замінити бампер на новий; ціна включала сам бампер, фарбування та монтаж. Експертна оцінка не проводилась, а тому вартість пошкодження автомобіля невідома. Моральних страждань позивач теж не довів, оскільки в день аварії поводив себе звично, без нервозності, був врівноважений та спокійний, не показував емоційних змін та переживань. Відповідач не викликав поліцію.

У судовому засіданні відповідачка позов заперечила та просила відмовити у їх задоволенні, оскільки на її думку відшкодування має здійснювати страховик ПАТ НАСК «ОРАНТА».

Позиція третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА»: третя особа участі свого представника у судовому засіданні не забезпечила, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, пояснення до суду не скеровувала.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29.07.2024 відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру; 29.07.2024 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду; 16.08.2024 відзив на позовну заяву; 20.08.2024 відповідь на відзив; 22.08.2024 ухвала про витребування доказів; 11.10.2024 копії матеріалів страхової справи.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 04.04.2024 о 09.10 год. у м.Львові на кільці вул..Кульпарківська вул.В. Великого, між транспортними засобами «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було пошкоджено дані автомобілі, зокрема у автомобіля «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 наявні видимі пошкодження заднього бамперу та кришки багажника. У вчиненні даного ДТП водій ОСОБА_3 визнала свою вину.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 застрахована за договором обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.11.2023 №АТ/4695888 у НАСК «ОРАНТА».

Як вбачається з відповіді НАСК «ОРАНТА» від 14.06.2024 №09-02-17/6797, згідно страхового акту та відповідно до поданої позивачем заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 24.05.2024 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 13642,82 грн. на рахунок позивача в АТ «ПриватБанк» та прийняла рішення щодо доплати страхового відшкодування у розмірі 3475,61 грн.

Таким чином, судом встановлено, що страховиком ОСОБА_3 відшкодовано 17118,43 грн.

Згідно рахунку № від 12.04.2024, наданого ОСОБА_1 ТзОВ «ГалАвтоСвіт», та накладної №GАS0000848 від 01.05.2024, вартість пошкодженого заднього бампера складає 22800,00 грн., які були оплачені позивачем.

Згідно наряду-замовлення № від 11.05.2024, наданого ТзОВ «АріяМоторс» вартість робіт по фарбуванню заднього бампера становить 8691,84 грн., що були оплачені позивачем згідно квитанції від 11.05.2024.

Таким чином вартість ремонту автомобіля «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 складає 31491,84 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові віл 21.09.2016 року у справі № 6-933цс16 та підтверджена неодноразово Верховим Судом у постановах № 200/13471/16-ц від 11.09.2019 року, № 209/5115/15-ц від 29.08.2019 року, № 369/4994/16 від 14.08.2019 року, № 910/12722/18 від 03.07.2019 року.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року, справа № 6-691цс15; постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 359/2309/17, провадження № 61-26508св18, від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19, провадження № 61-10010св20, від 11.03.2020 року у справі № 754/5129/15, провадження № 61-38365св18, від 11.12.2019 року у справі № 522/15636/16-ц провадження 61-1819св17, від 18.09.2019 року у справі № 364/959/16-ц, провадження № 61-26577св18, від 22.04.2019 року у справі № 761/14285/16-ц, провадження № 61-34581св18, від 07.02.2019 року у справі № 645/3746/16, провадження № 61-31661св18, від 26.06.2018 року у справі № 363/218/16-ц, провадження № 61-9547св18.

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, провадження №14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила вищезазначений висновок, вказавши,що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу, Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою. в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом, страхова виплата становить 17118,43 грн., фактичний розмір шкоди складає 31491,84 грн., а тому з відповідача як заподіювача шкоди підлягає стягненню в користь позивача 14373,41 грн.

Крім того слід зазначити, що жодною із сторін питання призначення експертизи з метою визначення розміру заподіяної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «NISSAN PATHFINDER», д.н.з. НОМЕР_1 , не ставилось та таке клопотання не заявлялося.

За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України.

Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини

Позивач в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначив, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях внаслідок пошкодження його автомобіля, неможливості його використання, що створювало певні незручності, він дуже бережно ставився до автомобіля та був учасником ДТП вперше, а також небажанні відповідача, з вини якої сталося ДТП відшкодувати різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 01 липня 2010 року зокрема зазначив, що суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс.

При наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Враховуючи матеріали справи, суд приймає до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди, що виразилося в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок ДТП та те, що вказана подія вплинула на спосіб його життя та звичайний уклад життя його родини. Наведені обставини справи в їх сукупності завдали позивачу морально-емоційного дискомфорту.

В той же час, вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. на переконання суду є надмірною та підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань понесених позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде адекватним і співмірним із спричиненою позивачеві моральною шкодою, відповідає глибині та тривалості його моральних страждань та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача.

А тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди слід задоволити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 82, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.11, 22, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

п о с т а н о в и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14373,41 грн. (чотирнадцять тисяч триста сімдесят три гривні 41 коп.) завданої матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3000,00 (три тисячі гривень) завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.) сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», 02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, 7Д.

Повний текст рішення виготовлено 21.11.2024

СуддяД. А. Кукса