У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2024

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/4070/24

Номер провадження 2/629/1114/24

позивач ОСОБА_1

відповідач Територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області

відповідач ОСОБА_2

третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування

розглянувши цивільну справу про визнання права власності за самочинно побудований житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом

у с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку літ. «А-2», житловою площею 65,6 кв.м, загальною площею 114,8 кв.м., з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем майна померлого є позивачка, дочка спадкодавця, згідно заповіту, складеного на її ім`я, посвідченого секретарем виконавчого комітету Панютинської селищної ради міста Лозова Харківської області, 14 квітня 2017 року, за реєстром №67. У спадкодавця є спадкоємець, дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті спадкодавця не була непрацездатною чи пенсіонером за віком, інвалідом будь-якої групи, тобто не має права на обов`язкову частку у спадщині. Спадщину після смерті батька позивачка прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області. В даний час вона звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, та надано документи, які підтверджують: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, заповіт, склад спадкового майна. Для вчинення нотаріальної дії було надано договір купівлі-продажу, посвідчений Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області, 16 серпня 1995 року, за реєстром №1-2882, зареєстрований Лозівським бюро технічної інвентаризації Харківської області, 17 серпня 1995 року, в книзі №6, за реєстровим №1334, який підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 20,7 кв.м. і розташований за адресою:, АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, площею 1035 кв.м. Нотаріусом було надано запит на виготовлення нового технічного паспорту. Після огляду житлового будинку інженером було визначено, що старий будинок знесено. На підтвердження даного факту було надано Довідку про знищення/знесення майна від 11 червня 2023 року, №21/05/23, реєстраційний номер документу DT01:2952-6090-6166-7903. Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 28 червня 2023 року, №16/06/23, реєстраційний номер документа ТІ01:4857-2238-9787-6403 у 2005 році спадкодавцем було самочинно побудовано новий житловий будинок літ. «А-2», який має загальну площу 114,8 кв.м. Отже, в зв`язку з тим, що позивач не має можливості надати документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме, правовстановлюючий документ про належність новоствореного майна - житлового будинку літ. «А-2», житловою площею 65,6 кв.м, загальною площею 114,8 кв.м., з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спадкодавцеві, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 листопада 2023 року. Вказаний житловий будинок було побудовано спадкодавцем на підставі рішення виконавчого комітету Панютинської селищної ради міста Лозова Харківської області №25 від 26 лютого 1999 року, де йому було надано дозвіл на знесення старого будинку будівництво нового житлового будинку на вказаній земельній ділянці у відповідності з технічною документацією, виданою госпрозрахунковим проектно- виробничим архітектурно-планувальним бюро. Проект на будівництво нового будинку був затверджений Госпрозразунковим проектно- виробничим архітектурно-планувальним бюро Лозівського району Харківської області на підставі вищезазначеного рішення виконкому. Після закінчення будівництва спадкодавець звернувся до Лозівського БТІ, де на його замовлення було виготовлено поетажний план та експлікацію житлового будинку, станом на 12 травня 2005 року. На підставі чого будинок був обладнаний комунікаціями електропостачання, водопостачання та газопостачання, згідно до проектів відповідних комунальних підприємств. Як зазначено у «Плані садибної ділянки» - земельна ділянка площею 1035 кв.м. із земель державного фонду, виділена на підставі рішення виконкому Панютинської селищної ради №18/73 від 12.01.1955 р. Після набуття права власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку, згідно договору купівлі- продажу, спадкодавець набув право користування земельною ділянкою, на якій розташований вказаний житловий будинок. Отже, земельна ділянка перебувала у його правомірному користуванні, орган місцевого і самоврядування питання щодо звільнення або неправомірного зайняття земельної ділянки за життя батька не ставив. Відповідно до Листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 15.05.2024 відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи в яких здійснювалась до 01.01.2013, на земельну ділянку за адресою:, АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на право власності, право постійного користування або право користування на умовах оренди землею у Відділі не обліковуються. На даний час, спадкодавець мав розпочати будівництво нового будинку після одержання дозволу на будівельні роботи в інспекції держаного архітектурно-будівельного контролю. Однак за дозволом на будівельні роботи в інспекцію ДАБК він не звернувся і почав будівництво без такого дозволу. Вважає, що рішення виконкому за №25 від 26.02.1999 р. є дозвільним документом на будівництво нового будинку, а дозвіл на виконання будівельних робіт та повідомлення про початок будівництва є похідними документами від цього рішення. Після отримання Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії з метою оформлення документів на спадковий будинок позивачка звернулась до Державної інспекції архітектури і містобудування з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації. 04 квітня 2024 року позивачка отримала Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер ІУ92, де зазначено, що Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації повернуто на доопрацювання. Підстава відмови: Декларація не підписана замовником будівництва (оскільки він помер), відсутні відомості про земельну ділянку, відсутній документ на право власності на земельну ділянку, відсутня відмітка про можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта. На виконання вимог Державної інспекції архітектури і містобудування позивачка звернулась до Лозівського міського голови з заявою про надання у власність або користування на умовах оренди земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно Листа Лозівської міської ради Харківської області №М-106 від 30 травня 2024, який позивачка отримала 07 червня 2024 року, мені надано роз`яснення, що згідно ст. 118 Земельного Кодексу України для приватизації земельної ділянки, у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у користуванні, в тому числі, земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, господарчі будівлі та споруди, необхідно надати документи, які підтверджують право власності на житловий будинок, клопотання щодо передачі земельної ділянки, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Таким чином, для реалізації права на приватизацію земельної ділянки позивачка звертається до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно побудований житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Щодо можливості надійної та безпечної експлуатації об`єкта, то відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єктів їх відповідності будівельним нормам, надійної та безпечної експлуатації від 23 травня 2024 року: «Житловий будинок літ. А-2 ( вт.ч. прибудова літ.аі, ганок літ. а2) загальною площею 114.8 кв.м, житловою 65.6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. З, погріб літ. И, сарай літ. К, вбиральня літ. Л, гараж літ. М, ворота №1, огорожа №2 за адресою : АДРЕСА_1 відповідає будівельним нормам, надійної та безпечної експлуатації згідно: ДБН В.2.2и 15:2019 "Житлові будинки. Основні положення; ДБН В. 1.2-14:2018 Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об`єктів. Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель і споруд; ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги; ДСП 173-96 Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (Наказ від 19.06.1996 № 173 Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів); Державні будівельні норми України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій", затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 квітня 2019 року № 104; Державні будівельні норми Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій». Таким чином, за життя спадкодавець не звернувся до Державної інспекції архітектури і містобудування, не отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, не надав повідомлення про початок будівельних робіт, а згодом не зареєстрував Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, внаслідок чого не отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, як цього вимагало законодавство станом на час будівництва. В даний час виконати вказані дії неможливо, оскільки це міг зробити лише забудовник житлового будинку і за наявності документу, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт. На підставі вищевикладеного, просить визнати право власності на самочинно побудований житловий будинок «А-2», житловою площею 73,6 кв.м, загальною площею 173, 8 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (шістдесят) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, позивач просить розстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що сплата судового збору у повному обсязі на даний час є дня неї непомірним тягарем через відсутність постійного доходу.

Дослідивши матеріали клопотання, суд доходить до такого.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз`яснено у цій постанові, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви фізичною особою майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн)

Позивачем, в позовній заяві, вказана ціна позову 508860 гривень 00 копійок.

Таким чином, за вимогами майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 5088 гривень 60 копійок.

Закон України «Про судовий збір» у ст. 8 передбачає підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Позивач в наданому клопотанні просить розстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення суду, посилаючись та не те, що у неї відсутній постійний дохід.

Суд поважає обраний позивачем спосіб життя, разом з тим, не убачає у даній справі виключного випадку для розстрочення позивачу сплати судового збору до ухвалення рішення суду, оскільки позивач є особою працездатного віку, даних, що за станом здоров`я позивач не може працювати в справі немає. Позивачем не надано доказів того, що її майновий стан не дає можливості сплатити 5088 гривень 60 копійок судового збору та є непомірно великим.

У зв`язку з чим, суддя відмовляє в задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення суду.ю

За таких обставин, позивачем при подачі позовної заяви повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 5088 гривень 60 копійок, за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат), рахунок отримувача: UA0020573, код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу необхідно обов`язково вказувати : «Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Лозівський міськрайонний суд Харківської області». З цієї суми позивачем є сплаченими 1211 гривень 20 копійок.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_2 , третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування про визнання права власності за самочинно побудований житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ