УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/19190/24

провадження № 2-з/521/242/24

30 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Тарасюк О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС БАНК», ОСОБА_2 , Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ УКРСПЕЦРЕАЛІЗАЦІЯ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору купівлі-продажу, треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Н.А., Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланський Анатолій Вікторович, ОСОБА_3 , -

Встановив:

До Малиновського районного суду міста Одеси звернулася ОСОБА_4 з позовом до ПАТ «ОМЕГА БАНК», ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ УКРСПЕЦРЕАЛІЗАЦІЯ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору купівлі-продажу, треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Н.А., Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланський Анатолій Вікторович, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Одночасно з поданням позову, позивач подала заяву про забезпечення позову по даній справі шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , заборони новому власнику ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) безпосередньо та/або за допомогою залучення третіх доступу до квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року в задоволенні даної заяви відмовлено.

26 грудня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 повторно подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відчуження квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити новому власнику ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) безпосередньо та/або за допомогою залучення третіх вселятися та вселяти третіх осіб, відчуджувати у будь який спосіб квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви сторона позивача зазначає, що оформивши право власності на квартиру АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 , набув всі три види складових правомочностей права власності, а саме: володіння, користування та розпорядження майном. Якщо відповідач зареєструє право власності за іншою особою, то позивач змушений буде змінювати предмет і підставу даного позову, а саме: витребування нерухомого майна із чужого володіння у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), що є неможливим у розумінні цивільно-процесуального законодавства, зокрема ст. 49 ЦПК України. Тобто, на думку позивача, останній для застосування забезпечення не повинен доводити безпосередні дії відповідача направлені на відчудження, для цього необхідна наявність достатньо обґрунтованого припущення, що відповідач має можливість так вчинити. Також позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 намагається вселитися до квартири за рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09.07.2024 року ( суддя Громік Д.Д.) справа № 521/19206/23 09.07.2024 року. Враховуючи позовні вимоги та той факт, що позивач визнає недійсними підстави права власності останнього та просить суд виселити відповідача з квартири, на думку позивача, є небезпека, що до вирішення позову по суті ОСОБА_2 фактично вселиться разом зі своєю сім`єю та/або вселить третіх осіб, які зроблять проживання у квартири неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2024 року (суддя Громік Д.Д.) у справі №521/19206/23 ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_2 ; вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Ініційований стороною позивача вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, адже виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, роз`яснивши їй, що вона не позбавлена права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «РВС БАНК», ОСОБА_2 , Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ УКРСПЕЦРЕАЛІЗАЦІЯ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору купівлі-продажу, треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Н.А., Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланський Анатолій Вікторович, ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

30.12.24