РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 липня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

за участю секретаря: Венгловської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дитдітейини.

В позовній заяві посилається на те, що з відповідачкою вони перебували у шлюбі, який зареєстрований 19 грудня 2005 року Луковичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 19 серпня 2016 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 . Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 14 березня 2016 року його було позбавлено батьківських прав відносно дітей. Згідно розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації його маті, ОСОБА_6 було призначено опікуном відносно дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 09 червня 2023 року, рішенням Володмиир-Волинського міського суду, його батьківські права відносно доньок були поновлені.

З моменту поновлення батьківських прав доньки постійно проживають разом з ним. Його матір, ОСОБА_6 звернулась до ВДВС у Волинській області із заявою про припинення стягнення аліментів з нього.

Відповідач, хоч і позбавлена батьківських прав, однак не звільнена від обов?язку щодо утримання діте. Однак ОСОБА_2 відмовляється надавати матеріальну допомогу їхнім неповнолітнім дітям. Всі витрати по утриманню дітей позивач несе сам.

Відповідачка працює неофіційно і має стабільний дохід

За таких обставин, позивач просить суд стягувати з відповідачки в його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28 червня 2024 року. У зв?язку з неявкою відповідачки, судове засідання відкладено на 11 липня 2024 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подала відзив.

У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з?ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні.

Відповідач інших осіб на утриманні немає, працює та має постійний дохід.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов`язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнений на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211,20 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий Олександр ЛЯЩЕНКО