ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаповал Оксани Вікторівни на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , АТ «СК «Мега-Гарант», про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП та просив суд стягнути стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 868,98 грн; з відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 43 425,38 грн та судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, витрат на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 000,00 грн, витрат на сплату судового збору - 992,40 грн, стягнути пропорційно з відповідачів ОСОБА_1 та АТ «СК «Мега-Гарант» (т. 1 а.с. 1-14).

В обґрунтування вимог посилався на те, що йому на праві приватної власності належить транспортний засіб легковий універсал ВАЗ 217130-114-01, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

14.08.2022 року близько 15-05 години на перехресті а/д Т 0414 та вул. Котеджна в с. Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області, водій, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Civic, державний номер НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 217130-114-01 державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія, ОСОБА_3 , яка рухалася попереду. У результаті ДТП транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень.

Вина у ДТП, що мало місце 14.08.2022 року, водія ОСОБА_1 підтверджується - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №112018 від 14.08.2022 року; схемою місця ДТП від 14.08.2022 року; - письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; - фото таблицями; - письмовими поясненнями водія, ОСОБА_1 від 14.08.2022 року та - постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі №187/867/22 від 14.09.2022 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів серія АР №5624451.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_2 неодноразово звертався до АТ «СК «Мега-Гарант», надавши всі необхідні документи, з вимогою про виплату страхового відшкодування, однак в усному порядку обіцяли врегулювання ситуації, проте на протязі тривалого часу відшкодування немає.

При цьому, згідно висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача №1209 від 08.09.2022 року, вартість відновлювального ремонту становить 84 294,36 грн, а сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, та який підлягає стягненню зі страхової компанії становить 46 025,38 грн за вирахуванням франшизи.

Так, розмір реальних збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу, внаслідок ДТП, становить 84 294,36 грн, тоді як страховиком мають бути відшкодовані завдані збитки, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, у розмірі 46 025,38 грн та за вирахуванням франшизи, а тому на ОСОБА_1 , як винну особу, покладається обов`язок зі сплати різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту, з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому, і страховим відшкодуванням, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, не зважаючи на те, що страхове відшкодування менше за розмір страхового ліміту.

З урахуванням зазначеного, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Протокольною ухвалою суду від 25 травня 2023 року залучено Моторно (транспортне) страхове бюро України в якості третьої особи для участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , АТ «СК «Мега-Гарант», про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП (т. 1 а.с. 144).

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , АТ «СК «Мега-Гарант», третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 43 425,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 40 868,98 грн.

Стягнуто з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 4 116,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 3 876,30 грн (т. 1 а.с. 191-197).

Не погодившись частково з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Шаповал О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права (т. 1 а.с. 230-236, т. 2 8-14).

Позивач та третя особа своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзив на апеляційну скаргу не подавали, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Зі змісту апеляційної скарги видно, що апелянт оскаржує рішення лише в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, а тому колегія суддів в іншій частині рішення суду не переглядає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить транспортний засіб легковий універсал ВАЗ 217130-114-01, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

14.08.2022 року близько 15-05 години на перехресті а/д Т 0414 та вул. Котеджна в с. Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Civic, державний номер НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 217130-114-01 державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалася попереду. У результаті ДТП транспорті засоби отримали механічних пошкоджень.

Вина у ДТП, що мало місце 14.08.2022 року, водія ОСОБА_1 підтверджується постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області по справі №187/867/22 від 14.09.2022 року.

Внаслідок зазначеного ДТП були пошкоджені наступні деталі транспортного засобу легкового універсалу ВАЗ 217130-114-01, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску: бампер задній - розбитий; підсилювач бамперу - зігнутий; панель задня зігнута, брижжі: пол запаски - зігнутий, брижжі; лонжерон лівий та правий - зігнуті; арка заднього крила зігнута: крило заднє праве - вм`ятини, брижжі; дах - вм`ятини, злам в районі центральної стійки: ліхтар задній лівий та правий - розбиті; двері задка - вм`ятини, злам каркасу: підкрилок задній лівий - розбитий; оббивка задньої панелі внутрішня розбита; крило заднє ліве деформоване, подряпини; стійка задня права злам; балка задньої підвіски - зігнута; замок дверей задка - зламаний; паливний бак деформований, скло дверей задка розбите; оббивка багажника - розбита; амортизатор задній (2 шт.) - зігнуті; двері задні праві вм`ятий, подряпини; боковина права задня - зігнута; балка поперечна зігнута, що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження оцінювача №4209 від 08.09.2022 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів серія АР №5624451.

Позивач ОСОБА_2 неодноразово звергався до АТ «СК «Мега-Гарант», надавши всі необхідні документи, з вимогою про виплату страхового відшкодування, однак на протязі тривалого часу відшкодування немає.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача №1209 від 08.09.2022 року, вартість відновлювального ремонту становить 84 294,36 грн, а сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, та який підлягає стягненню зі страхової компанії становить 46 025,38 грн за вирахуванням франшизи.

На підставі вищезазначеного, адвокат АО «ЛІНО» Шашликов Д.Г. звернувся із адвокатськими запитами до АТ «СК «Мега-Гарант» щодо здійснення страхового відшкодування ОСОБА_2 за пошкодження транспортного засобу легкового універсалу ВАЗ 217130-114-01, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, у ДТП, що мало місце 14.08.2022 року та ОСОБА_1 щодо можливості добровільного відшкодування ОСОБА_2 , за пошкодження транспортного засобу легкового універсалу ВАЗ 217130-114-01, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, у ДТП що мало місце 14.08.2022 року, різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому, і страховим відшкодуванням у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Проте, станом на 10.10.2022 року, ні АТ «СК «Мега-Гарант», ні ОСОБА_1 відповіді на адвокатські запити не надали.

Окрім того, адвокат АО «ЛПЮ» Шашликов Д.Г. звернувся із адвокатським запитом до Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо можливості отримання страхового відшкодування ОСОБА_2 за пошкодження транспортного засобу легкового універсалу ВАЗ 217130-114-01 від Моторного (транспортного) страхового бюро України.

У відповіді №3-016/21259 від 23.09.2022 року МТСБУ повідомило, що відповідно до інформації, отриманої з Централізованої бази даних МТСБУ, було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника ТЗ марки Honda Civic, державний номер НОМЕР_3 , на дату вищевказаної ДТП, була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліс №АР/5624451), укладеного АТ «СК «Мега-Гарант» та згідно з п. 37.3. ст. 37 Закону «незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійснені страхового відшкодування», МТСБУ не вбачає підстав для здійснення відшкодування з фонду захисту потерпілих.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 34.2, 34.4 ст. 34 Закону України №1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача №1209 від 08.09.2022 року, вартість відновлювального ремонту становить 84 294,36 грн, а сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, та який підлягає стягненню зі страхової компанії становить 46 025,38 грн за вирахуванням франшизи.

Розмір встановленої договором франшизи становив 2 600 грн.

Судом першої інстанції рішенням у даній справі було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до АТ «СК «Мега-Гарант», про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП та стягнуто з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 43 425,38 грн з вирахуванням франшизи 2 600,00 грн.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту та вартістю стягнутого страхового відшкодування в сумі 40 868 грн 98 коп, з урахуванням франшизи в сумі 2 600 грн (84 294,36 грн 43 425,38 грн + 2 600).

Доводи скарги щодо визначеного судом розміру, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 колегія суддів не бере до уваги, оскільки розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Чинним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлені обмеження, а саме страховиком не відшкодовується, зокрема: франшиза, знос, розрахований у порядку, встановленому законодавством, а також сума податку на додану вартість.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Майнова шкода, заподіяна позивачеві в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням положень ст.ст. 22, 1192 ЦК України, в цьому випадку становить вартість відновлювального ремонту транспортного засобу легковий універсал ВАЗ 217130-114-01, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача №1209 від 08.09.2022 року, становить 84 294,36 грн.

Вказані доводи є фактично незгодою із визначеним розміром завданої позивачу шкоди, яка підлягає відшкодуванню винною особою з урахуванням страхового відшкодування, разом з тим, апелянт не скористався своїм правом щодо подання клопотання про призначення відповідної експертизи.

Таким чином, оскільки розмір реальних збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, становить 84 294,36 грн, тоді як страховиком мають бути відшкодовані завдані збитки з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 46 025,38 грн та за вирахуванням франшизи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що на ОСОБА_1 як винну особу покладається обов`язок зі сплати різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому, і страховим відшкодуванням у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, не зважаючи на те, що страхове відшкодування менше за розмір страхового ліміту, яка становить 40 868,98 грн, і доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаповал Оксани Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна