Справа № 683/1549/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/1549/24, 2/683/770/2024 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

16 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з дня звернення з відповідним позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що протягом тривалого часу вона проживала без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_5 . 28 серпня 2019 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_6 . На даний час на розгляді у суді перебуває справа про розірвання шлюбу.

Вказує, що протягом останніх двох років вони із відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Батько дітей не приймає участі у їх матеріальному утриманні, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має.

Оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, тому просить в судовому порядку вирішити питання про стягнення з нього аліментів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 , як батько дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зобов`язаний брати участь у їх матеріальному утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Козак І.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просить задовольнити позов лише в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , визначивши їх у розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходу відповідача. Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , то в цій частині просить в позові відмовити, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про народження він не є батьком цієї дитини.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29 серпня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_6 , матір`ю якого, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 листопада 2019 року, є позивачка ОСОБА_1 , а батьком відповідач ОСОБА_3 .

Крім того, позивачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09 червня 2017 року. Батьком цієї дитини у свідоцтві про народження записана особа на ім`я ОСОБА_9 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 пояснила, що на момент народження доньки ОСОБА_7 вона не перебувала із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, однак стверджувала, що саме ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_7 , про що вона вказувала у заяві про реєстрацію народження цієї дитини.

Відповідно до положень ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою

Отже, виходячи із аналізу положень ст.121, 122, 125 СК України обов`язки батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від батька, що має бути засвідчено органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Зі змісту свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 09 червня 2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не записаний батьком ОСОБА_7 , а її батьком значиться особа на ім`я ОСОБА_9 .

Оскільки відповідач ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 не є її батьком, тому права та обов`язки батька по відношенню до цієї дитини у ОСОБА_3 не виникли, а відтак він є неналежним відповідачем щодо вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 .

Разом з тим, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 02 листопада 2019 року його батьком є саме відповідач, а тому він має усі права та обов`язки батька по відношенню до цієї дитини.

На момент розгляду даної справи вбачається, що син сторін ОСОБА_10 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утримані.

Між сторонами відсутня домовленість щодо участі батька дитини, який проживає окремо від сина, у матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо способу утримання їх малолітнього сина, який проживає разом із матір`ю позивачкою по справі, а тому питання щодо стягнення аліментів з відповідача, який проживає окремо від дитини та не приймає участі у її матеріальному забезпеченні, підлягає вирішенню у судовому порядку.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є здоровим та працездатним, відомостей про свої доходи та про будь-яких інших осіб, які б перебували на його утриманні, він суду не надав, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка отримує матеріальне утримання також від матері ОСОБА_1 , тому визначає аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом 16 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_11 слід відмовити, оскільки батьківство відповідача по відношенню до цієї дитини не засвідчено у встановленому законом порядку.

Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в 1211 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 15 липня 2024 року.

Суддя: