УХВАЛА

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 607/14864/20

провадження № 61-9101ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Скибою Віталієм Михайловичем, на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення в натурі частки, визнання права власності та встановлення права користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділення в натурі частки, визнання права власності та встановлення права користування земельною ділянкою.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року, з урахуванням ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2022 року та ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2023 року про виправлення описок, позов ОСОБА_2 задоволено.

Виділено у власність ОСОБА_2 у рахунок її 1/2 частки житлового будинку на АДРЕСА_1 частину будинку площею 39,5 кв. м: тамбур 1-1 площею 4,3 кв. м, коридор 1-2 площею 2,0 кв. м, кімната 1-3 площею 16,2 кв. м, санвузол 1-4 площею 2,3 кв. м, кухня 1-5 площею 11,3 кв. м, підвал ІІ площею 3,4 кв. м, та надвірні будівлі - літня кухня «Б» з тамбуром «б», 1/2 огорожі 1, 1/2 відмостки 2.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Решту будинковолодіння залишено у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по 25 347 грн компенсації зменшення їх частки.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, яка закріплена за будинком АДРЕСА_1 відповідно до варіанту розподілу розробленим спеціалістами ТОВ СМП «Геодезія», виділивши у користування ОСОБА_2 319 кв. м та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 319 кв. м.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 4 833,34 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2023 року поновлено строк подання заяви про перегляд заочного рішення та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року, з урахуванням ухали Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2024 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року - без змін.

У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Скибою В. М., на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 033,96 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Отже, судовий збір за вимогу про визнання права власності на житловий будинок визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судові рішення, які оскаржує заявник свідчать про існування однієї вимоги немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру.

При поданні позову за вимогу немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 840,80 грн (2 102 грн * 0,4 = 840,80 грн).

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень ринкова вартість частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка виділяється ОСОБА_2 становить 434 896 грн.

За вказану вимогу майнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 4 398,46 грн (434 896 грн * 1% = 4 398,46 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 10 379,52 грн (840,80 грн + 4 398,46 грн) * 200% = 10 379,52 грн).

При цьому Верховний Суд зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 033,96 грн, то заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги додатково у розмірі 7 345,56 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У порушення наведених вимог, у касаційній скарзі не зазначено повну адресу місця проживання чи перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Скибою Віталієм Михайловичем, на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2022 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 травня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 червня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець