Справа № 643/1905/24
Провадження № 2/643/1769/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Терещенко В.В.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника - адвоката Терещенко Віолетти Вадимівни, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

у с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Терещенко В.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання матері - ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася на те, що 24 вересня 2004 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1732. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася дочка - ОСОБА_3 . Посилалася, що їх з відповідачем сімейне життя не склалося, в зв`язку з чим вона звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Зазначила, що після розірвання шлюбу з відповідачем їх малолітня дочка залишилася проживати разом з нею, вона, як матір дитини, повністю опікується дочкою, дбає про її виховання, утримання, забезпечує її розвиток. Вона разом з дочкою фактично проживає та перебуває на реєстраційному обліку в трикімнатній квартирі, загальною площею 63,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира придатна для проживання, обладнана усім необхідним для комфортного проживання, в квартирі в дочки є своя обладнана кімната. Посилалася, що вона працевлаштована, має власне джерело доходу, забезпечує дитину всім необхідним, у тому числі, сплачує за навчання дочки в приватній школі, організовує її дозвілля, розваги та опікується станом її здоров`я. Зауважувала, що разом з матір`ю дитина проживає в середовищі, в якому перебуває з народження, тим самим дитині забезпечується її психологічна стійкість та комфортна середа. Посилалася, що відповідач проживає окремо, не може забезпечити повноцінну участь у вихованні дочки, однак згоди в добровільному порядку щодо визначення місця проживання дочки їм дійти не вдається. З огляду на наведені обставини, як про це зазначає позивач, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Аргументи учасників справи

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.

18 вересня 2024 року від представника третьої особи Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області в особі директора Департаменту служб у справах дітей Олександра Малька надійшли пояснення, в яких Департамент служб у справах дітей вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності їх представника, як представника органу опіки та піклування. Разом з поясненнями суду надано висновок щодо доцільності визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із матір`ю ОСОБА_6 .

Рух справи

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 01 березня 2024 року відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 13 травня 2024 року закрив підготовче засідання у справі, призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 12 листопада 2024 року задовольнив заяву відповідача ОСОБА_2 про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Забезпечив участь відповідача у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Терещенко В.В. у судовому засіданні пред`явлені позивачкою позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у пред`явленому позові.

Відповідач ОСОБА_2 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечував, вважав їх такими, що підлягають задоволенню. Зазначив, що він проживає у Сполучених Штатах Америки, їх з позивачкою дочка проживає разом з матір`ю, йому зі спілкування з дочкою відомо, що вона й надалі має бажання проживати з матір`ю ОСОБА_6 , проти чого він не має заперечень.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, скористався процесуальним правом на подання письмових пояснень, у наданих суду поясненнях просив проводити розгляд справи за відсутності представника Департаменту, надав суду висновок, в якому зазначає про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю - ОСОБА_6 .

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Уураховуючи наведені вище обставини, з`ясувавши думку присутніх у судовому засіданні позивачки, представника позивачки - адвоката Терещенко В.В., думку відповідача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, ураховуючи надходження від представника третьої особи заяви про можливість розгляду справи за відсутності представника Департаменту служб у справах дітей ХМР, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи представника органу опіки та піклування, проти чого у судовому засіданні не заперечували сторони та представник позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Як установлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб, зареєстрований 24 вересня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1732, під час державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що знаходить своє підтвердження належним чином засвідченою копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 30 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_6 , про що 17 серпня 2011 року складено відповідний актовий запис №936, що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28 січня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (м. Харків) (а.с. 12).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07.07.2023, за адресою - АДРЕСА_1 , значяться зареєстрованими та проживають: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №7112045 від 26.04.2005, ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2005, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шевченко В.Ю., зареєстровано в реєстрі за №1705, належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 16 зворот).

Як убачається з Витягу з державного реєстру речових прав №338642384 від 11.07.2023, ОСОБА_6 належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2005, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шевченко В.Ю., зареєстровано в реєстрі за №1705, квартира АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.07.2024, ухваленого у цивільній справі №643/1503/24 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, позов ОСОБА_6 - задоволено. Розірвано шлюб, укладений 24.09.2004 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1732. Після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_6 дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 ». У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_6 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , а також на квартиру АДРЕСА_3 . Зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до характеристики, виданою за підписом директора ТОВ «Науково-виробниче підприємство» «Електропівденмонтаж» Скідан В.І., ОСОБА_6 працює в ТОВ «Науково-виробниче підприємство» «Електропівденмонтаж» з 01.01.2001 по теперішній час на посаді головного бухгалтера. За період роботи на підприємстві зарекомендувала себе, як дисциплінована, відповідальна особа. ОСОБА_10 має гарні організаційні та високі кваліфікаційні навички, сумлінно ставиться до поставлених завдань, в роботі та у сфері колективних відносин завжди притримується високих моральних пріоритетів, за характером є спокійною та врівноваженою людиною. У колективі користується повагою та високим авторитетом. Дисциплінарних проступків чи будь-яких зауважень щодо трудової дисципліни за весь період роботи ОСОБА_10 не має (а.с. 18).

Як убачається з довідки №1519М від 20.12.2022, виданою ТОВ «Атмосферна школа», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зарахована до 6 класу ТОВ «Атмосферна школа» на підставі заяви батьків (наказ про зарахування №51-З від 07.12.2022) (а.с. 19).

Матеріалами справи знаходять своє підтвердження обставини сплати ОСОБА_6 вартості навчання ОСОБА_3 у навчальному закладі ТОВ «Атмосферна школа» (а.с. 20-29).

Департамент служб у справах дітей, як орган опіки та піклування надав висновок №354 від 17.09.2024, зі змісту якого вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з матір`ю' - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де створені умови для проживання дитини. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спостерігається у закладі з народження. При зверненні в поліклініку дитина перебуває у супроводі матері, яка піклується про стан здоров`я дитини та виконує рекомендації лікарів в повному обсязі. Скарг з боку лікарів не має. Мати дитини ОСОБА_6 на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, має самостійний дохід. Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надала свої письмові пояснення, в яких зазначила, що проживає разом із матір`ю та бажає мешкати із нею. Батько дитини ОСОБА_2 , направив свої пояснення, в яких зазначив, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю. Питання щодо доцільності визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із матір`ю, ОСОБА_6 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі документів. Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_6 (а.с. 110-111).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Підстави для відхилення висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю, у суду відсутні, позаяк вказаний висновок був підготовлений на підставі повно та всебічно досліджених наданих органу опіки та піклування документів та з урахуванням думки та інтересів малолітньої дитини та думки батька, який надав органу опіки та піклування своє погодження на визначення місця проживання їх з позивачкою малолітньої дочки разом з матір`ю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що не заперечує проти визначення місця проживання їх з ОСОБА_6 дочки разом з матір`ю, пояснив, що через те, що він проживає у Сполучених Штатах Америки, при виникненні необхідності надання ним, як батьком дитини, згоди на вчинення будь-яких юридично значущих дій при реалізації прав та інтересів дитини, надання ним такої згоди потребує значної кількості часу через надмірну завантаженість консульської установи та її віддаленість від його місця проживання, такі затримки йдуть не на користь правам та інтересам їх дочки, а тому, як на думку відповідача, є за доцільне задовольнити пред`явлені ОСОБА_6 позовні вимоги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . З наданих суду доказів вбачається, що дитина, проживаючи разом з матір`ю, забезпечена всім необхідним для розвитку та відпочинку, мати займається вихованням дитини, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створює належні умови для розвитку її природних здібностей. Батько дитини - ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої дочки з матір`ю ОСОБА_6 .

За правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд, заслухавши вступне слово позивачки, відповідача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та який зазначив, що визнає пред`явлені до нього позовні вимоги в повному обсязі, не має сумніву щодо достовірності обставин, які визнає відповідач та щодо добровільності їх визнання.

Отже, у контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, ураховуючи висновок органу опіки і піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матір`ю, а також створення останньою належних умов для проживання, виховання та матеріального забезпечення дитини, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 за адресою місця проживання останньої: АДРЕСА_1 , що відповідатиме найкращим інтересам дитини.

При цьому суд зауважує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Частинами першою, другою статті 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Як убачається з наданого суду Департаментом служб у справах дітей ХМР висновку №354 від 17.09.2024, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надала свої письмові пояснення, в яких зазначила, що проживає разом з матір`ю та бажає проживати з нею.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові, прийнятій 28 жовтня 2020 року у цивільній справі №241/47/19, провадження №61-5726св20.

Ураховуючи сукупність наведених вище обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дочки сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 1211,20 гривень.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 12, 81, 82, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника - адвоката Терещенко Віолетти Вадимівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 55.Повне судове рішення буде складено не більше, як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2024 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова