Справа № 132/3830/24
Провадження № 2/132/1016/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" грудня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що його матері ОСОБА_3 та її сестрі ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 04.12.2001 року за реєстровим № 1370 та зареєстрованого КП « Вінницьке обласне об`єднане бюро техінвентарізації » Вінницької обласної ради 19.12.2001 року, запис в реєстровій книзі №1 за реєстровим №135.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 , яка проживала та була зареєстрована в цьому будинку померла і після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку вищевказаного житлового будинку та відповідну частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за цією ж адресою по АДРЕСА_1 .

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на належне померлій матері майно, що підтверджується його свідоцтвом про народження та рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року про встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою матір`ю (справа №132/850/24).

Позивач, як єдиний спадкоємець за законом в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.1269 ЦК України прийняв спадщину на належне померлій матері майно, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В., де була заведена спадкова справа №117/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи від 20.06.2024 року № 77398167.

13.11.2024 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлій матері ОСОБА_3 1/2 частку вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, оформити право власності на належну померлій матері ОСОБА_4 частку земельної ділянки площею 0,0930 га для будівництва і обслуговуваня житлового будинку з господарськими будівлями не має можливості, оскільки не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на вищевказану земельну ділянку.

Тому позивач звертається до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору на стороні позивача ОСОБА_2 надала до суду власноруч написану заяву, відповідно до якої позов позивача підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за її відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, судом достовірно встановлено, що матері позивача, ОСОБА_3 та її сестрі ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 04.12.2001 року за реєстровим № 1370 та зареєстрованого КП « Вінницьке обласне об`єднане бюро техінвентарізації » Вінницької обласної ради 19.12.2001 року, запис в реєстровій книзі №1 за реєстровим №135.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_3 , яка проживала та була зареєстрована в цьому будинку померла і після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку вищевказаного житлового будинку та відповідну частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за цією ж адресою по АДРЕСА_1 .

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на належне померлій матері майно, що підтверджується його свідоцтвом про народження та рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2024 року про встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою матір`ю (справа №132/850/24).

Позивач, як єдиний спадкоємець за законом в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ст.1269 ЦК України прийняв спадщину на належне померлій матері майно, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В., де була заведена спадкова справа №117/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи від 20.06.2024 року № 77398167.

13.11.2024 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлій матері ОСОБА_3 1/2 частку вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в реєстрі за № 7790.

Однак, оформити право власності на належну померлій матері ОСОБА_4 частку земельної ділянки площею 0,0930 га для будівництва і обслуговуваня житлового будинку з господарськими будівлями, кадастровий номер :01:047:0030 по АДРЕСА_1 не має можливості, оскільки не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на вищевказану земельну ділянку, в зв`язку з чим 13.09.2024 року за вих. № 306/02-31 була винесена постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно з Порядком про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Що стосується земельної ділянки для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0930 га, яка розташована за цією ж адресою по АДРЕСА_1 , то відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №483851, виданого відділом Держкомзему у Калинівському районі Вінницької області 20.03.2009 року на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 15.11.2007 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №95 дана земельна ділянка під кадастровим номером :01:047:0030 знаходиться у спільній сумісній власності у матері позивача, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сестри ОСОБА_2 . Земельна ділянка площею 0,0930 га передавалась їм обом у спільну сумісну власність на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Калинівської міської ради від 15.11.2007 року, їх частки в даній земельній ділянці не визначені.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на житловий будинок.

Таким чином, земельна ділянка була передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в той час як відповідно до ст. 120 ЗК України (в редакції, що діяла на момент приватизації земельної ділянки) у разі набуття права власності на житловий будинок кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на будинок. Враховуючи вищевикладене вищезазначена земельна ділянка мала б передаватись не у спільну сумісну власність, а у спільну часткову власність пропорційно часткам у праві співвласників, розташованого на ній житлового будинку.

Оскільки померлій ОСОБА_3 належало право власності на 1/2 частку житлового будинку з госпбудівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 04.12.2001 року за реєстровим № 1370 та зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро техінвентарізації» Вінницької обласної ради 19.12.2001 року ,запис в реєстровій книзі №1 за реєстровим №135, та ОСОБА_2 також належить право власності на 1/2 частку житлового будинку з госпбудівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області 04.12.2001 року за реєстровим № 1370 та зареєстрованого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро техінвентарізації» Вінницької обласної ради 19.12.2001 року, запис в реєстровій книзі №1 за реєстровим №135, тому їх частки як співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0930 га для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, кадастровий номер :01:047:0030 по АДРЕСА_1 відповідають належним їм часткам в будинку, тому кожній із них як співвласнику належить по 1/2 частці даної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено договором між ними.

Відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом.

Відповідно до ст. 88 ЗК України договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі та посвідчується нотаріально.

Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкування частки у спільній сумісній власності можливе лише після її визначення та реєстрації права власності на таку частку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття - відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 325, 370, 1216, 1217, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0930 га в межах згідно з планом, кадастровий номер: :01:047:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: