УХВАЛА

про повернення позовної заяви позивачу

13 грудня 2024 рокуСправа № 495/10916/24
Номер провадження 2/495/5052/2024

Суддя Білгород-Дністровького міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2024 року ОСОБА_1 /позивач/ звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (вхід. №35433/24) до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської область в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподіжу судової справи мід суддями від 10.12.2024 цивільну справу №495/10916/24 передано на розгляд судді Братків І.І.

Перевіривши отриману позовну заяву, суддя приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України, заява, що подана до суду від імені ОСОБА_1 є копією позовної заяви, оригіналу позову до суду не надано.

Підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Копія документа - документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак. Копія підпису від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

Частиною 3 статті 207 ЦК України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Приймаючи до уваги те, що використання ксерокопії підпису при підписанні позовної заяви при зверненні до суду не передбачено чинним законодавством, а випадок його застосування за письмовою згодою сторін у даному випадку не застосовується, а також враховуючи те, що копію графічного зображення підпису особи, суд не може вважати підписом позивача у поданій до суду позовній заяві відтворений за допомогою ксерокопії, таким, що підтверджує факт підписання у належний спосіб позовної заяви.

Звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення. Сторони повинні демонструвати повагу до суду, доводячи наявність волі на звернення до суду. Позовна заява, яка подана у ксерокопії, в розумінні ЦПК України, є такою, що не підписана особою, яка її подає, оскільки не виражає особисту волю особи, яка здійснила такий підпис, про намір захисту порушених прав, що є підставою для повернення позову.

Крім того, 10.12.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області також надходила позовна заява ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності Цивільній справі за цією позовною заявою було присвоєно №495/10899/24.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І. від 13 грудня 2024 року така позовна заява повернута позивачу.

Обидві позовні заяви, що у справі №495/10899/24, що у справі №495/10916/24 є ідентичними, так як є позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як передбачено п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частинами 3, 4 ст.44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подання даного позову в розумінні ст. 44 ЦПК України є зловживання позивачем процесуальними правами, а відтак ця позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву (вхід. №35433/24) ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина БРАТКІВ