Справа № 713/72/23
Провадження №2/713/9/24
РІШЕННЯ

іменем України

19.12.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., представників сторін адвокатів Бацей Тетяни Миколаївни, Новікова Олександра Павловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

У позові вказував, що 18.09.2007 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №CVVWGA00000062, згідно якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 12350,02 доларів США на термін до 17.09.2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

23.02.2016 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору №CVVWGA 00000062 від 18.09.2007 року, відповідно до якої заборгованість на дату укладення Додаткової угоди становила 61370,77 доларів США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом 27,014507 грн. за один долар США. В зв`язку з чим заборгованість позичальника на дату укладення додаткової угоди становила 1657901,10 гривень.

АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №CVVWGA00000062.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.09.2022 року має заборгованість у розмірі 570441,29 грн, яка складається з: 385430,97 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 184947,07 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 63,25 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року у розмірі 570441,29 грн, яка складається з: 385430,97 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 184947,07 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 63,25 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бацей Т.М. заявлений позов підтримала. Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Крім того зазначила, що викладені у висновку експерта відповіді на поставлені судом питання не можуть змінити чи спростувати обґрунтованості позовних вимог. Висновок експерта не відповідає нормативним актам, які регламентують процес здійснення експертного дослідження та складання висновку. Відповідачем ОСОБА_1 протягом 13 років частково виконувалися зобов`язання за кредитним договором.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Новіков О.П. заявлений позов не визнав. Зазначив, що ОСОБА_1 не підписував з позивачем кредитний договір №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року та коштів у розмірі 12350,02 доларів США не отримував. Ніяких зобов`язань за кредитним договором у ОСОБА_1 не виникало і він його не виконував. Просив відмовити повністю АТ КБ «Приватбанк» у задоволені позовної заяви до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 12.01.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

У встановлений судом строк 07.03.2023 року представник відповідача адвокат Новіков О.П. надав до суду відзив на позов, який того ж дня надіслав позивачу.

Позивач відповідь на відзив на позов у встановлений судом строк до суду не надав.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Новікова О.П., про витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, інд. 01001, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, інд. 49094, оригінали: кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №1 від 29.02.2008 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додатку №1 від 18.09.2007 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №1 від 27.01.2015 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №2 від 23.02.2016 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додатку №1 до додаткової угоди №2 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факт видачі коштів за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року у сумі 12350,02 доларів США.

Ухвала суду виконана АТ КБ «ПриватБанк» 03.07.2023 року.

Ухвалою суду від 16.06.2023 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Новікова О.П. та зупинено підготовче провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12.09.2023 року задоволено апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», скасовано ухвалу Вижницького районного суду від 16.06.2023 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Новікова О.П. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Новікова О.П., про витребування доказів. Витребувано з військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: 84461, Донецька область, смт. Ямпіль інформацію: чи перебуває у складі військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , який відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №40 від 13.02.2023 року був призваний на військову службу за мобілізацією 13.02.2023 року (якщо так, то надати копію наказу, на підставі якого він там перебуває); чи переведена військова частина НОМЕР_1 на воєнний стан; чи виконує військовослужбовець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бойові завдання у зоні бойових дій.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року за клопотанням представника відповідача адвоката Новікова О.П. призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, за адресою: 79000, Львівська область, м. Львів, вул. Липинського, 54. На вирішення експертам поставити питання: 1. Чи виконано підпис у графі «Отримувач» у Заяві на видачу готівки №62 від 18.09.2007 року на суму 10 000,00 (десять тисяч) доларів США ОСОБА_1 ? 2. Чи виконано підпис у графі «Підпис» у кредитному договорі №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року ОСОБА_1 чи іншою особою? 3. Чи виконано підпис у графі «Підпис» у додатковій угоді №1 від 29.02.2008 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, ОСОБА_1 чи іншою особою? 4. Чи виконано підпис у графі «Підпис» у додатковій угоді №1 від 27.01.2015 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, ОСОБА_1 чи іншою особою? 5. Чи виконано підпис у графі «Підпис» у додаткову угоду №2 від 23.02.2016 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?

У розпорядження експертам надані: матеріали цивільної справи №713/72/23. оригінали: заяви на видачу готівки №62 від 18.09.2007 року; кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №1 від 29.02.2008 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додатку №1 від 18.09.2007 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №1 від 27.01.2015 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №2 від 23.02.2016 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додатку №1 до додаткової угоди №2 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; експериментальні зразки підпису ОСОБА_1

29.10.2024 року до суду надійшов висновок судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Рубець К.В. №2446-Е від 23.10.2024 року.

28.11.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Бацей Т.М. заявила через систему «Електронний суд» клопотання про виклик експерта Рубець К.В. для надання усних пояснень щодо її висновку №2446-Е від 23.10.2024 року, яке відповідно до вимог ст.72 ЦПК України підлягає задоволенню.

29.11.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Бацей Т.М. надала додаткові пояснення у справі, які того ж дня надіслала представнику відповідача адвокату Новікову О.П.

29.11.2024 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.83 ЦПК України строку, представник позивача адвокат Бацей Т.М. надала суду додаткові докази: копію анкети-заяви від 10.09.2007 року; копію заочного рішення Вижницького районного суду від 15.10.2009 року по цивільній справі №2-391/2009 за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення; копію довідки №76 від 03.09.2007 року; копію довідки №19 від 25.02.2008 року; виписку по кредитному договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року без підпису відповідальної особи за її формування.

Водночас представник позивача адвокат Бацей Т.М. не обґрунтувала неможливість подання зазначених доказів у передбачений ч.2 ст.83 ЦПК України строк з причин, що не залежали від неї, а тому відповідно до положень ч.8 ст.83 ЦПК України суд не приймає їх до розгляду.

Ухвалою суду від 02.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Бацей Т.М. та викликано у судове засідання судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Катерину Рубець, юридична адреса: вул. Липинського, 54, м. Львів, інд. 79000 для надання усних пояснень щодо висновку №2446-Е від 23.10.2024 року.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції судовий експерт Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Рубець К.В. суду пояснила, що на трьох документах, які надавалися в якості вільних зразків почерку Граба В.І., дійсно не було вказано їх дати, але це не завадило провести експертизу. Тому було достатньо наданих матеріалів. Якщо б не вистачало, то вона б витребувала ще. Оцінювала всі зразки почерку та підпису в сукупності, а не окремо.

Суд, заслухавши представників сторін адвокатів Бацей Т.М., Новікова О.П., судового експерта Рубець К.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано такі докази:

- розрахунок заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, згідно якого станом на 29.02.2016 року заборгованість становила 0,00 доларів США, погашено пені, в тому числі списано - 32532,84 долари США;

- розрахунок заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, згідно якого станом на 08.09.2022 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 385430,97 грн, в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом - 75515,29 грн; загальний залишок заборгованості за процентами - 184947,07 грн., в тому числі заборгованість за простроченими відсотками - 181995,47 грн; погашено пені, в тому числі списано - 222,95 грн; загальна сума нарахованої пені - 63,25 грн; всього заборгованість за кредитом складала 570441,29 грн;

- копію кредитного договору №CVVWGA00000062, укладеного 18.09.2007 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 , який містить умови, зокрема:

1.1. Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.7.1. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 7 договору.

2.2. Позичальник зобов`язується: 2.2.1. використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1 даного договору; 2.2.2. сплатити відсотки за користуванням кредиту відповідно до п.7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; 2.2.3. сплатити банку винагороду згідно п.п.7.1 та 6.2 даного договору; 2.2.4 погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1 та п.2.3.3 цього договору; 2.2.5. позичальник доручає банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавства порядком.

3.1. За користування кредитом у період списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п.7.1 змінної частини даного договору.

3.3. Кошти, отримані від позичальника, для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.п.2.2.9, 2.3.8. цього договору, далі пені згідно розділу 4 цього договору, далі простроченої комісії по кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана Позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п.6.8), далі - комісії, далі - винагороди, далі - відсотків, далі-кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеного в п.7.1 Договору. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу. При несплаті винагороди, комісії (у випадку її щомісячної сплати згідно п.7.1. даного договору або згідно п.3.11 даного договору), відсотків, і/або частини Кредиту до останнього дня Періоду сплати, вони вважаються простроченими.

3.4. Нарахування відсотків здійснюється в останню дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування Кредитом -360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця, за період з першої дати поточного Періоду сплати включно. Дата погашення Кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми Кредиту.

3.5. Для погашення заборгованості за даним Договором, у тому числі винагороди й відсотків за користування Кредитом, Позичальник надає Банку кошти на Рахунки передбачені п.1.2. даного Договору для зарахування коштів. Банк здійснює погашення заборгованості за Кредитом у порядку, зазначеному в п.4.3 даного Договору.

3.7. Позичальник сплачує Банку винагороду, в розмірі й у строки, зазначені в п.7.1 даного Договору. Якщо згідно п.7.1 даного договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (зазначеному в п.7.1 ) від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати повного погашення Кредиту. При цьому, незалежно від кількості днів, що пройшло від дня закінчення останнього Періоду сплати до дня остаточного погашення Кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену заборгованість по Кредитному договору не проводиться.

3.8. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені п.п.7.1, 2.3.3 цього Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої сумі Кредиту нараховується пеня відповідно до п.3.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості.

7.1. Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: наданням готівкою через касу банку на строк з 18.09.2007 року по 17.09.2027 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії (далі кредит) у розмірі 10000,00 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі, а також у розмірі 2350,02 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0.92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0.20% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору.

Періодом сплати вважати період з 20 по 24 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Щомісяця в Період сплати позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4 винагороди розрахованої відповідно до п.п.1.1, 3.7 цього договору.

Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту.

7.2. Для виконання даного договору Банк відкриває Позичальникові: рахунок НОМЕР_2 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам.

Позичальник доручає Банку провадити погашення заборгованості по даному Кредитному договору в передбачені даним договором строки за рахунок коштів, розміщених на рахунку №) що відповідає платіжній картці № , емітованої ПриватБанком. Зазначене доручення Позичальника не підлягає виконанню Банком у випадку пред`явлення Позичальником документа, що підтверджує сплату заборгованості іншим способом.

Кредит надається в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки.

7.3. Забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за даним Договором виступає іпотека житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором.

7.4. Згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню Кредиту, передбачених пп.1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 2,31% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом.

7.5. При достроковому (як повному, так і частковому) погашенні кредиту Позичальник додатково сплачує Банку за користування кредитом 0,00% від суми кредиту, що погашається достроково.

7.6. Місце укладення цього Договору: м. Вижниця, Чернівецька область.

7.7. Дата укладення цього Договору: 18.09.2007 року, №CVVWGA00000062.

7.8. Договір складений в 2 екземплярах, які мають однакову юридичну чинність.

7.9. Невід`ємними Додатками до даного договору є: Додаток №1 Графік погашення кредиту за Кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року.

У пунктах 8.1 та 8.2 містяться реквізити сторін.

Наявні підписи сторін Договору;

- копію Додаткової угоди №1 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, укладеної 29.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про наступне:

1. Пункт 7.1 кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року викласти у наступній редакції:

«Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу Банку на строк з 18.09.2007 року по 17.09.2027 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 17000,00 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі, а також у розмірі 2350,02 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20% суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з 20 по 24 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Щомісяця в Період сплати Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, винагороди розрахованої відповідно до п.п.1.1, 3.7 цього договору.

Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіку погашення кредиту.».

2. Попередню редакцію пункту 7.1 кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року наведеним в договору вважати такими, що втратили чинність.

3. Додаткова угода №1 є невід`ємною частиною кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року і набирає сили з моменту підписання обома сторонами.

Містяться реквізити та підписи його сторін;

- копію Додатку №1 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, яким є «Графік погашення кредиту», у якому зазначено, що він є невід`ємною частиною кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року. Визначено розміри щомісячного платежу. Наявні підписи у графах «Банк» та «Позичальник»;

- копію заяви на видачу готівки №62 від 18.09.2007 року, згідно якої ОСОБА_1 отримав на рахунок № НОМЕР_3 кредитні кошти в сумі 10000,00 доларів США згідно кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року;

- копію Додаткової угоди №1 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, укладеної 27.01.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , з умов якої вбачається, що сторони дійшли згоди внести зміни до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року.

1. Суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди зменшити на 45483,02 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 15180,30 доларів США, комісія у розмірі 0,00 доларів США, пеня у розмірі 30302,72 доларів США.

2. Згідно зі ст.ст.212, 651 ЦКУ у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в Графіку погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Додаткової угоди) понад 31 день позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 45483,02 доларів США.

3. Викласти пункт 7.1 Договору в наступній редакції:

7.1. Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу, на строк по 18.09.2027 року включно, у вигляді не поновлювана лінія у розмірі 17000,00 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі, а також у розмірі 5860,16 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зв сплатою за користування кредитом відсотків з 27.01.2015 року у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20% суми виданого кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Періодом сплати вважати період з 20 по 24 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку:

Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток №1).

3.2 Згідно ст.212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору , позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом з 27.01.2015 року у розмірі 1,84% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

4. Підписання цієї додаткової угоди не є рішенням Банку про анулювання заборгованості позичальника.

5. Додаток 1 (Графік погашення кредиту) викласти в новій редакції, який є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.

6. Погашення заборгованості Позичальника за Договором здійснюється згідно Графіку погашення кредиту (Додатку 1 до цієї Додаткової угоди).

7. В разі порушення позичальником строків по сплаті відсотків за користування Кредитом та винагород, зазначених в Договорі, згідно ст.212, 611, 651 ЦК України Сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання Позичальником зобов`язань по сплаті відсотків за користування Кредитом та винагород, передбачених Договором, (далі Плата за Кредитом), Плата за Кредитом нараховується Банком у розмірі фактично сплаченої Позичальником. При цьому, Позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань по оплаті Плати за Кредитом сплачує Банку, неустойку:

в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування Кредитом:

в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород передбачених Договорам.

Сплата позичальником штрафу здійснюється за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Позичальником зобов`язання по сплаті Плати за Кредитом. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Банк обумовлює, що на період неналежного виконання Позичальником зобов`язань по сплаті Плати за цим Кредитом, що включає в собі відсотки за користування Кредитом та винагород, передбачених Договором здійснюється зменшення розміру Плати за Кредитом до суми, фактично сплаченої Позичальником.

Згідно ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Графіку погашення кредиту за цим Договором понад 1460 днів щодо зобов`язань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом починаючи з 1461 дня порушення вважається простроченою. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років.

8. Всі інші умови Договору лишаються незмінними.

9. Ця Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання Сторонами та діє протягом дії Договору (за умови належного виконання Позичальником обов`язків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, передбачених Договором).

9. Ця Додаткова угода складена на українській мові в 2 екземплярах, які мають однакову юридичну чинність, які є невід`ємною частиною кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року.

10. При укладенні цієї Додаткової угоди Банком використовується факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями.

У пункті 11 містяться реквізити сторін.

На договорі наявні підписи його сторін.

Наявний запис - Один з оригіналів даного договору мною отримано особисто (підпис) ОСОБА_1 ;

- копію Додатку до Додаткової угоди, на якій наявний напис «Один з оригіналів даного договору мною отримано особисто (підпис) ОСОБА_1 »;

- копію Додаткової угоди №2 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, укладеної 23.02.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , з умов якої вбачається, що:

1. Сторони, керуючись постановою НБУ №461 від 06.08.09 р. узгодили:

1.1. Заборгованість за договором на дату укладення цієї Додаткової угоди становить 61377,77 доларів США, у тому числі:

1.1.1. поточна заборгованість за кредитом - 16695,14 доларів США; 1.1.2. прострочена заборгованість за кредитом - 0,00 доларів США; 1.1.3. поточна заборгованість за відсотками - 200,15 доларів США; 1.1.4. прострочена заборгованість за відсотками - 2500,62 доларів США; 1.1.5. поточна заборгованість за комісією - 40,19 доларів США; 1.1.6. прострочена заборгованість за комісією - 0,00 доларів США; 1.1.7. пеня - 41934,67 доларів США.

1.2. Змінити валюту кредиту за договором з долара США на гривню. Зміна валюти кредиту здійснюється за курсом НБУ гривні до долара США, який на дату укладення цієї Додаткової угоди складає 27,014507 грн за 1,00 долар США.

У зв`язку з чим, заборгованість позичальника, зазначена в п.1.1. цієї додаткової угоди на дату укладення цієї Додаткової угоди становить 1657901,10 грн, а саме:

1.2.1. поточна заборгованість за кредитом - 451010,98 грн; 1.2.2. прострочена заборгованість за кредитом - 0,00 грн; 1.2.3. поточна заборгованість за відсотками - 5406,95 грн; 1.2.4. прострочена заборгованість за відсотками - 67553,02 грн; 1.2.5. поточна заборгованість за комісією - 1085,71 грн; 1.2.6. прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн; 1.2.7. пеня - 1132844,44 грн.

1.3. Суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди зменшити на 1206886,40 грн, а саме: відсотки у розмірі 72956,25 грн, комісія у розмірі 1085,71 грн, пеня у розмірі 1132844,44 грн.

1.4. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відсотки а розмірі 18,00% річних у строк, зазначений в Графіку погашення кредиту.

1.5. Позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту в строки, зазначені в Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до цієї Додаткової Угоди), що викладається в новій редакції та є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди.

1.6. В разі порушення позичальником строків по сплаті відсотків за користування Кредитом та винагород, зазначених в Договорі, згідно ст.212, 611, 651 ЦК України Сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання Позичальником зобов`язань по сплаті відсотків за користування Кредитом та винагород, передбачених Договором, (далі Плата за Кредитом), Плата за Кредитом нараховується Банком у розмірі фактично сплаченої Позичальником. При цьому, Позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань по оплаті Плати за Кредитом сплачує Банку, неустойку:

в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування Кредитом:

в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород передбачених Договорам.

Сплата позичальником неустойки здійснюється за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Позичальником зобов`язання по сплаті Плати за Кредитом.

Банк обумовлює, що на період неналежного виконання Позичальником зобов`язань по сплаті Плати за цим Кредитом, що включає в собі відсотки за користування Кредитом та винагород, передбачених Договором здійснюється зменшення розміру Плати за Кредитом до суми, фактично сплаченої Позичальником.

Згідно ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Графіку погашення кредиту за цим Договором понад 1460 днів щодо зобов`язань, строк яких не настав, Сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за Кредитом починаючи з 1461 дня порушення вважається простроченою.

2. Для виконання даного договору банк відкриває позичальникові рахунок № НОМЕР_4 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості.

3. Підписання цієї додаткової угоди не є рішенням Банку про анулювання (прощення) позичальнику заборгованості.

4. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років.

5. Всі інші умови Договору лишаються незмінними.

6. Ця Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання Сторонами та діє протягом дії Договору.

7. Ця Додаткова угода складена на українській мові в 3 екземплярах, які мають однакову юридичну чинність, які є невід`ємною частиною Договору.

8. При укладенні цієї Додаткової угоди Банком використовується факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями.

9. Додатки: Додаток №1 Графік погашення кредиту.

На договорі наявні реквізити та підписи його сторін.

Наявний запис - Один з оригіналів даного договору мною отримано особисто (підпис) ОСОБА_1 ;

- копію паспорта відповідача ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , на якій проставлено його підпис.

На спростування позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 надано такі докази:

- копію витягу з ЄРДР №0000374 від 17.07.2014 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, а саме про те, що: 16.07.2014 року у Вижницький РВ УМВС України в Чернівецькій області надійшла заява заступника директора - керуючого Чернівецькою філією КБ «ПриватБанк» Маховікова Є.С. про те, що Департаментом безпеки по Південно-Західному РУ, в ході проведення службового розслідування було встановлено, що колишній спеціаліст по обслуговуванню клієнтів Вижницького відділення КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 (колишня ОСОБА_4 , ІНН НОМЕР_6 ), яка проживає в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області, при оформленні кредитного договору №SAMDN2666 на ім`я клієнта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя смт. Берегомет Вижницького району від 08.10.2007 року, підробила його підпис в анкеті заяві в подальшому використовувала кредитну карточку за відсутності клієнта, тобто ОСОБА_1 своїми незаконними діями ОСОБА_3 спричинила банку матеріальної шкоди на суму 22101,00 грн;

- копію висновку почеркознавчої експертизи №322-К від 27.03.2014 року, проведеної НДЕКЦ при УМВС України у Чернівецькій області на підставі ухвали Вижницького районного суду від 29.01.2014 року по цивільній справі №713/2378/13-ц, згідно якого:

1. Рукописні записи в трьох заявах ОСОБА_1 на отримання кредиту - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

2. Рукописний запис «28.09.07» та підпис в рядку «Клієнт» в заяві - Клієнт раніше ідентифікований за рахунком/карткою від 28.09.07 р. - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

3. Рукописні записи та підпис в заяві від 18.04.2008 р. на ім`я керуючої Вижницьким відділенням Кусяк М.І. на збільшення кредитного ліміту - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

4. Рукописні записи та підпис в заяві від 18.04.2008 р. на ім`я керуючої Вижницьким відділенням ОСОБА_5 , що отримую додатковий дохід 500 грн від ремонту автомобілів - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

5. Рукописні записи та підпис в заяві від 12.10.2007 р. на ім`я керуючої Вижницьким відділенням ОСОБА_5 на збільшення кредитного ліміту - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

6. Рукописний запис «08.10.07» та підпис в довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

7. Рукописний запис «12.10.07» та підпис в рядку «Клієнт» в заяві - Клієнт раніше ідентифікований за рахунком/карткою від 12.10.07 р. та рукописний запис «18.04.2008» та підпис в рядку «Клієнт» в заяві - Клієнт раніше ідентифікований за рахунком/карткою від 18.04.08 р. - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи №2446-Е від 23.10.2024 року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі ухвали суду від 23.05.2024 року:

1. Підписи від імені ОСОБА_1 , що розташовані: у графі «Підпис» перед друкованим записом « ОСОБА_6 » на зворотній стороні додаткової угоди №1 від 27.01.2015 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; у графах «Один з оригіналів Додаткової угоди мною отримано особисто» перед друкованим записом « ОСОБА_6 » у додатковій угоді №2 від 23.02.2016 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року виконані ОСОБА_1 .

2. Підписи від імені ОСОБА_1 , що розташовані: у графі «Отримувач» у Заяві на видачу готівки №62 від 18.09.2007 року; 4 графі «Підпис» перед друкованим записом « ОСОБА_6 » на останньому аркуші кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; у графі «Підпис» перед друкованим записом « ОСОБА_6 » у додатковій угоді №1 від 29.02.2008 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року у вигляді рукописного запису прізвища виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Судом також досліджено витребувані за клопотанням відповідача у АТ КБ «ПриватБанк» оригінали: заяви на видачу готівки №62 від 18.09.2007 року; кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №1 від 29.02.2008 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додатку №1 від 18.09.2007 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №1 від 27.01.2015 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додаткової угоди №2 від 23.02.2016 року до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року; додатку №1 до додаткової угоди №2 до кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року.

Вирішуючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості суд застосовує такі норми права.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Здійснення правочину законодавчо може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Отже, будь-який правочин є вольовою дією, а тому перед тим, як здійснювати оцінку на предмет дійсності чи недійсності, необхідно встановити наявність та вираження волі особи (осіб), які його вчинили.

Те, яким чином та у який спосіб здійснюється (оформлюється) вияв учасників правочину на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обов`язків, передбачено статтею 205 ЦК України.

Так, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно чч.1 та 2 ст.207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.

Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у ч.3 ст.203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису ч.1 ст.215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил ст.ст.229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Тобто, у ч.1 ст.215 ЦК України та у ст.ст.229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч.2 ст.215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

У постанові Верховного Суду від 16.01.2021 року у справі №441/1325/16-ц зроблено висновок, що «правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність».

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Такі ж висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі №227/3760/19-ц та від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц, а також у постановах Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №688/3874/18 та від 29.07.2020 року у справі №713/407/17.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі №569/17272/15-ц та від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц.

Вирішуючи цивільний спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові необхідно відмовити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц викладено висновок про те, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, а тому потребують захисту.

Судочинство у цивільних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до аналогічних положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

У постанові від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18 та від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17.

Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова ВС від 21.09.2022 року у справі №645/5557/16-ц).

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України закріплено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

А згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У статті 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи позовні вимоги та надані на їх підтвердження докази, суд встановив, що предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року у розмірі 570 441,29 грн з підстав невиконання відповідачем умов вказаного договору, які його сторони погодили і прийняли під час його підписання.

Водночас, висновком призначеної за клопотанням представника відповідача адвоката Новікова О.П. судової почеркознавчої експертизи №2446-Е від 23.10.2024 року спростовано підписання відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року та заяви на видачу готівки №62 від 18.09.2007 року.

Вказаний висновок не викликає у суду сумнівів у його належності, допустимості та достовірності, оскільки судова експертиза проведена атестованим судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Рубець К.В., яка має вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» та четвертий кваліфікаційний клас судового експерта з правом проведення експертиз за спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів», стаж експертної роботи з 2021 року, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків, висновок експертизи відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків, не спростований іншими доказами, які надані у цій справі.

Зазначений висновок експерта містить чіткі та однозначні відповіді на поставлені судом запитання. Такі ж відповіді надала у судовому засіданні експерт Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Рубець К.В.

Тобто, висновком судової почеркознавчої експертизи №2446-Е від 23.10.2024 року, який є належним, достатнім та допустимим доказом, спростовано факт підписання ОСОБА_1 , а отже і факт укладання між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року в письмовій формі та факт отримання останнім коштів у розмірі 10 000,00 доларів США, що свідчить про нікчемність цього договору, а визнання такого правочину недійсним по закону (ст.215 ЦК України) не вимагається.

Тому Суд визнає неспроможними та відхиляє доводи представника позивача адвоката Бацей Т.М. про те, що зазначені у висновку експерта відповіді на поставлені судом питання не можуть змінити чи спростувати обґрунтованості позовних вимог, а висновок експерта не відповідає нормативним актам, які регламентують процес здійснення експертного дослідження та складання висновку.

Посилання представника позивача адвоката Бацей Т.М. на часткове виконання саме відповідачем ОСОБА_1 протягом 13 років зобов`язань за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року не підтверджено жодним належним, достатнім, допустимим та достовірними доказом (виписка по кредитному договору не містить підпису відповідальної особи за її формування та надана з пропуском передбаченого ч.2 ст.83 ЦПК України строку).

Тобто судом установлено, що представник позивача адвокат Бацей Т.М. не виконала встановленого ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами наявності обставин, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог, а саме - факту підписання відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року та особистого отримання ним кредитних коштів у розмірі 10 000,00 доларів США.

За встановлених обставин Суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення умов кредитного договору №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року, який в силу положень закону є нікчемним, а тому у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості необхідно відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Решту доводів представника позивача встановлених судом обставин не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

На підставі ст.ст.6, 11, 202, 203, 205, 207, 215, 509, 526, 527, 598, 599, 626, 628, 629, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000062 від 18.09.2007 року в сумі 570 441,29 грн відмовити повністю.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, інд. 01001, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, інд. 49094, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 27.12.2024 року.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК