Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №439/1606/24

Провадження № 2/439/475/24

10 грудня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: АТ «Перший Український Міжнародний банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.

Позивач: АТ «Перший Український Міжнародний банк» звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_1 , в яких просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за договором споживчого кредиту №002 від 12 червня 2021 року в розмірі 39 200 (тридцять дев`ять тисяч двісті)гривень 00 копійок.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 12 червня 2021 року між ОСОБА_1 , як боржником, та АТ «Перший Український Міжнародний банк», як кредитором, було укладено кредитний договір №002, відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умовами про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив власноручний.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором кредиту кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте відповідач, який зобов`язався повернути кредитні кошти, не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням.

Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 65 864 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 72 копійок., з яких: 37 393 (тридцять сім тисяч триста дев`яносто три) гривні 47 копійок заборгованості за тілом кредиту, 6 (шість) гривень 19 копійки заборгованості за відсотками та 28 465 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 06 копійок прострочених платежів за комісію.

Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 002 від 12 червня 2021 року.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника позивача: Киричук Галини Миколаївни надійшла до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Водночас, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Хоча належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 12 червня 2021 року між ОСОБА_1 , як боржником та АТ «Перший Український Міжнародний банк» як кредитором було укладено договір кредиту за номером: 002, відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив власноручний підпис, що підтверджується наданою суду на дослідження копією договору кредиту від 12 червня 2021 року.

Окрім цього, позивачем надано суду на дослідження розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку за договором кредиту за номером: 002 від 12 червня 2021 року.

Згідно розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 , з 12 липня 2021 року по 12 вересня 2022 року фактично погашав тіло кредиту однак було допущено заборгованість в сумі 37 393 (тридцять сім тисяч триста дев`яносто три) гривні 47 копійок заборгованості за тілом кредиту та 6 (шість) гривень 19 копійки заборгованості за процентами. Крім того, позивачем в розрахунку заборгованості зазначено заборгованість відповідача по комісії за кредитним договором в сумі 28 465 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 06 копійок, яка утворилась у відповідача станом на 12 червня 2021 року.

Мотиви суду.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами.

За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Виходячи зі змісту статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається із доказів у справі, 12 червня 2021 року між ОСОБА_1 , як боржником, та АТ «Перший Український Міжнародний банк», як кредитором, було укладено договір кредиту №002, відповідно до якого боржник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умовами про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставила електронний підпис.

У свою чергу, позивач надав відповідачу кредит 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, у розмірі передбаченому договором, які отримав ОСОБА_1 .

Суд приходить до переконання, що оскільки кредитором своєчасно та в повному обсязі виконано свої зобов`язання за Договором кредиту перед відповідачем, у свою чергу відповідачем не виконано зобов`язання по поверненню кредиту, тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та процентів за користування споживчим кредитом, підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення прострочених платежів за комісією.

12 червня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту, умовами якого передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати плату (комісію) за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Згідно даного кредитного договору від 12 червня 2021 року встановлено, що сума разової комісії, яка підлягає сплаті ОСОБА_1 при укладанні кредитного договору становить 00 гривень. Однак згідно того ж договору, ОСОБА_1 необхідно було сплачувати 2, 99 % комісії, за обслуговування кредиту, від суми кредиту щомісяця на протязі терміну кредитування - 36 місяців.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачено в розділі 3 «Графік платежів загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено.

Якщо у кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такої ж правозастосовної позиції дотримується Верховний Суд у своїй Постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21,

Суд прийшов до висновку, що вимоги банку у частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в загальному розмірі 28 465 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 06 копійок є необґрунтованими і до задоволення не підлягають. Так комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіші одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче акредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий, висновок щодо застосування норм права міститься у пункті 31.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Пунктом 5 кредитного договору, № 002 від 12 червня 2021 року визначено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, що становить 1495 гривень щомісячно по договору № 002 від 12 червня 2021 року, без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживне кредитування». Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіках щомісячних платежів, які є складовими частинами вказаних кредитних договорів. Враховуючи те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору, положення вказаних кредитних договорів в частині встановлення позичальнику обов`язку із сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1495 гривень щомісяця є нікчемними.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивач: АТ «Перший Український Міжнародний банк» сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок (а.с. 1).

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви на рахунок позивача: АТ «Перший Український Міжнародний банк» пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1375 (одна тисяча триста сімдесят п`ять) гривень 44 копійки.

На підставі статей 16, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний банк», задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за договором позики №002 від 12 червня 2021 року в розмірі 37 399 (тридцять сім тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 66 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1375 (одна тисяча триста сімдесят п`ять) гривень 44 копійки.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: АТ «Перший Український Міжнародний банк», місцезнаходження:, місто Київ, вул., Андріївська, 4, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 .

Суддя Б.М. Петейчук