Справа № 465/2297/21 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянової С.М.
Провадження № 22-ц/811/2021/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Псярук О.В.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , позивачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова в складі судді Мартьянової С.М. від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Пустомитівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Пустомитівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини задоволено.

Виключено відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису №10 від 15 січня 2015 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Франківського районного суду м.Львова від 29 червня 2023 року скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вважає, що суд першої інстанції не застосував строки позовної давності, оскільки як слідує з матеріалів справи дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто строк позовної давності для звернення матері із відповідним позовом сплив 02.01.2016 року. Вказує, що до матеріалів справи долучена заява про, ніби визнання себе батьком дитини ОСОБА_5 ,в той самий час, підпис останнього на заяві не завірений, сам ОСОБА_5 не приймав участі в судовому процесі, також відсутні будь-які об`єктивні докази того, що останній є біологічним батьком дитини (генетична експертиза тощо). Зазначає, що суд без будь-яких належних і достатніх доказів визнав факт відсутності кровного споріднення між відповідачем та малолітнім ОСОБА_6 . Відповідач не був належно повідомлений про час і місце проведення експертизи, відповідно не міг вчасно з`явитись для проходження такої. В матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження або спростування батьківства як відповідача, так і ОСОБА_5 , який нібито підписував заяву про визнання його батьком. Звертає увагу, що судом не залучено до розгляду справи орган опіки та піклування. Зважаючи на те, що задоволення позову безпосередньо впливає на право відповідача брати участь у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою. Вважає, що справа розглянута з порушенням правил територіальної підсудності. Франківським районним судом м.Львова було відкрито провадження без перевірки місця реєстрації відповідача. Зокрема, станом на день відкриття провадження у справі, відповідач був зареєстрований в с. Шевченко, Херсонської області. Стороною позивача подавалось відповідне клопотання до суду першої інстанції, однак справа не була передана за підсудністю до Скадовського районного суду Херсонської області.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що в судовому засіданні брав учать його представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивачки в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень у часників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України та задовольняючи позов, виходив з того, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.01.2015 року видно, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком записаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_3 . Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Розірвано шлюб, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21.07.2008 року Великогорожанською сільською радою Миколаївського району, Львівської області, актовий запис № 05. Позивач вказує, що батьком дитини є ОСОБА_5 , який визнає його своїм сином, забезпечує належні умови для розвитку дитини та хоче надати дитині свої прізвище та по-батькові. В підтвердження цього позивачем надана заява матері та батька про визнання батьківська, яка підписана ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 .. Згідно розпорядження Пустомитівської міської ради №02-04/165 від 31.05.2021 року Про визначення ОСОБА_1 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 , яким встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Відповідач, також зазначав, що до суду звернулась позивач з позовною заяво про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_7 . Як вбачається з ЄДРСР, Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.01.2020 року позовну заяву про стягнення аліментів, залишено без розгляду. В матеріалах справи міститься заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 23.03.2021 року, в якій вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнає себе батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у Львівській області Пустомитівського району м. Пустомити. ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 підтверджує, що ОСОБА_5 є його батьком. Дана заява підписана ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , про що свідчать їх підписи. За клопотанням позивача, ухвалою суду від 27.06.2022 року у цій справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Судом було направлено сторонам та їх представниками клопотання експерта про необхідність з`явитися ОСОБА_1 , ОСОБА_3 разом з дитиною до експертної установи для відібрання зразків букального епітелію та оплати вартості. Проте, 25.10.2022 року до Львівського НДЕКЦ прибула ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 у визначений експертом день до Львівського НДЕКЦ не прибув, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію. Суд ввиходив з того, що приймаючи до уваги ухилення відповідача ОСОБА_1 від проведення експертизи, призначеної з метою визначення кровного споріднення його та дитини ОСОБА_4 , суд визнає факт відсутності такого споріднення ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають.

01.04.2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Пустомитівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, у якому просила:

- виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №10 від 15.01.2015 р. про народження ОСОБА_4 , зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 21.07.2008 року Великогорожанською сільською радою Миколаївського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що було видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 та складено відповідний актовий запис №05. ОСОБА_3 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьком дитини, згідно свідоцтва про народження, записаний ОСОБА_1 , оскільки дитина народилась під за час шлюбу. 12.02.2020 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишився проживати з позивачкою та біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , який визнає його своїм сином, забезпечує належні умови для розвитку дитини та хоче надати дитині своє прізвище та по батькові. Вжиття заходів щодо досудового врегулювання спору позивачкою не здійснювались, оскільки такі неможливі.

Із наведеного вище вбачається, що позов поданий з приводу виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2021 року ОСОБА_3 подано позовну заяву до Франківського районного суду м. Львова та ухвалою вказаного суду від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 надав суду першої інстанції копію паспорту з відміткою про реєстрацію місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (дата реєстрації: 31.12.2020 року).

Тобто на дату подання позову та відкриття провадження у справі, відповідач не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, на час прийняття судом справи до свого провадження 22 квітня 2021 року відповідач був зареєстрований за зазначеною адресою у с.Шевченко, Херсонської області, що не давало суду передбачених законом підстав для відкриття провадження у даній справі.

Відповідно, в порушення вказаних норм процесуального закону судом першої інстанції було відкрито провадження та завершено розгляд справи, яка була йому не підсудна.

Згідно ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Як, також, вбачається із матеріалів справи, відповідач в особі свого представника подавав до суду клопотання про непідсудність справи Франківському районному суду м.Львова та вказував, що зареєстрований за адресою: с. Шевченко, Скадовського району, Херсонської області, однак судом першої інстанції вказане клопотання не було взято до уваги та по суті не вирішене.

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що в даному випадку справа не була розглянута судом, встановленим законом, в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, згідно змісту якої: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Висловлювання ж «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, повноважень судів щодо розгляду певних справ, тощо.

Зважаючи на те, що оскаржуване рішення прийняте судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), а також враховуючи, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_8 є АДРЕСА_1 , що територіально належить до Скадовського районого суду Херсонської області, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати, а справу слід було б направити для розгляду за підсудністю до Скадовського районного суду Херсонської області.

Однак, згідно рішення Вищої Ради Правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 року «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», змінено з 1 червня 2023 року територіальну підсудність судових справ Скадовського районного суду Херсонської області, Великоолександрівському районному суду Херсонської області.

Враховуючи вказане, справу слід направити для розгляду за підсудністю до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Вказаним слід визнати апеляційну скаргу частково обґрунтованою та задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.5, 378, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 червня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участі третьої особи Пустомитівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини направити для розгляду за встановленою законом підсудністю до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра