Справа № 361/1292/23
Провадження № 2/361/661/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Сиротіна Д.В.

представників відповідача Коваль В.В.

Польської М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2023 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня? територіальних громад Броварського району Київської області від 14.02.2023 № 70-к ?Про звільнення?, яким звільнено із займаної посади завідувача пологового відділення ОСОБА_1 , стягнути з Комунального некомерційного підприємства ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня? територіальних громад Броварського району Київської області на її користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14.02.2023 року до дня поновлення на роботі.

Свій позов обґрунтовувала тим, що вона, ОСОБА_1 , акушер-гінеколог КНП Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?, лікар вищої категорії, к.м.н., стаж роботи 30 років, працювала на посаді завідуючої пологового відділення 10 років.

Упродовж всього періоду роботи працювала сумлінно, не мала жодних дисциплінарних стягнень.

17.01.2021 року вона була обрана депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області на виборах.

17.11.2022 року на черговій сесії Броварської міської ради Броварського району вона серед інших депутатів проголосувала за створення тимчасової контрольної комісії депутатів з розслідування можливих фактів нецільового використання бюджетних коштів у Броварській громаді.

Наслідком цього голосування, яке мало довести можливі факти корупції серед місцевих чиновників, стало особисте переслідування за її політичну позицію директора КНП ОСОБА_2 , який одночасно є депутатом Київської обласної ради та надає всіляку політичну підтримку місцевим посадовцям.

19.01.2023 року за наказом директора КНП ОСОБА_2 була ініційована перевірка дотримання позивачем вимог відомчих інструкцій з приводу призначення антимікробних препаратів в пологовому відділені.

25.01.2023 року було складено рапорт заступника директора КНП з медичної частини хірургічного профілю ОСОБА_3 про те, що за результатами перевірки відповідності призначення антимікробних препаратів в пологовому відділенні відділом інфекційного контролю був складений звіт та рапорт. Відповідно цього рапорту та Звіту за результатами перевірки полового відділення відділом інфекційного контролю (ВІК) у її діяльності були виявлені порушення нормативно-правових актів МОЗ України. Недотримання цих наказів начебто мали негативні наслідки для здоров`я матері та дитини.

За наслідками проведення цієї перевірки директором КНП ОСОБА_2 27.01.2023 року було видано наказ № 46-к ?Про оголошення догани завідувачу пологового відділення ОСОБА_1 ?.

30.01.2023 року заступник директора КНП ОСОБА_3 підготував та подав на ім`я директора ОСОБА_2 рапорт про начебто ?неадекватну поведінку? позивача, що виразилась у висловлюванні нецензурними словами на адресу директора ОСОБА_2 , потерпанні трудового колективу від позивача, приниженні професіоналів та погрози розправою працівникам пологового відділення, яке вона очолює. При цьому, у рапорті вказано, що колектив пологового відділення просив відсторонити ОСОБА_1 від займаної посади. Указані обставини у рапорті ОСОБА_3 підтверджуються рапортом голови профспілкового комітету КНП Демьянцевої Г.Г.

01.02.2023 року директором відповідача ОСОБА_2 було видано наказ № 54-к ?Про оголошення догани завідувачу полового відділення ОСОБА_1 ?.

Підставою для цього наказу стали начебто багаточисельні звернення та рапорти (як в усній та письмовій формах) від медичних працівників та пацієнтів про порушення позивачем професійної етики та деонтології, а саме звернення працівників пологового відділення до Голови Броварської профспілкової організації ОСОБА_4 від 23.01.2023 року.

Також у підставах видачі наказу, окрім рапорту ОСОБА_3 , значиться протокол № 1 (комісії з етики, деонтології та дисциплінарних норм) від 31.01.2023 року та Акт від 31.01.2023 року.

Позивач була ознайомлена лише з рапортом ОСОБА_3 від 30.01.2023 року та наказом від 01.02.2023 року. ОСОБА_5 документів, що стали підставою для догани, у неї відсутні.

Позивачем також оскаржено до Броварського міськрайонного суду наказ № 54-к від 01.02.2023 року.

14.02.2023 року директором КНП ОСОБА_2 видано наказ № 70-к ?Про звільнення? ОСОБА_1 із займаної посади. Підставою для видачі цього наказу стало допущення порушення трудової дисципліни, що виразились у систематичному невиконанні працівником без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором (п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України).

Вважає наказ про звільнення із займаної посади незаконним, що підлягає скасуванню.

У позивача відсутні дані, що в період з 01.02.2023 року до 14.02.2023 року (дати оскаржуваного наказу про звільнення) вона вчинила новий проступок, за який до їй застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Оскільки підставою для її звільнення з роботи стало систематичне невиконання своїх посадових обов`язків, за які вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема, 27.01.2023 року та 01.02.2023 року, після чого вона не вчинила нового проступку у відповідача не було підстав для її звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення - догана чи звільнення.

За таких обставин є підстави для скасування наказу від 14.02.2023 року № 70-к про звільнення із займаної посади.

22 лютого 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 березня 2023 року.

24 березня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що відповідно до Наказу № 70-к від 14.02.2023 року ?Про звільнення?, вбачається, що позивач була звільнення згідно п. 3 ст. 40 КЗпП на підставі наступних документів:

- протокол звуженої медичної ради КНП ?Броварська БКЛ? від 01.02.2023 року;

- звіт за результатами перевірки пологового відділення Відділом інфекційного контролю (ВІК);

- рапорт заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 від 25.01.2023 року;

-наказ про оголошення догани № 54-к від 01.02.2023 року;

- рапорт заступника директора з медичної частини ОСОБА_3

- наказ № 46 від 27.01.2023 року про догану;

- акт №2 від 26.01.2023 року;

- рапорт заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 від 30.01.2023 року.

Наявні уніфіковані клінічні та локальні протоколи МОЗ. Згідно звітів КНП ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня? протягом останніх років спостерігається постійне зменшення кількості пологів у місті Бровари.

За 2022 рік кількість пологів зменшилась на 34 % у порівнянні з 2021 роком. Так, у 2022 році у Броварській міській територіальній громаді: 959 - новонароджених дітей, з них - лише 497 дітей (51,8 %) - пологи прийнято у місті Бровари.

Кількість кесарських розтинів за 2022 рік: 270 (54,3 %) від загальної кількості пологів (497).

Оперативне розпродження пов`язане з високим ризиком ускладнень як з боку матері, так і з боку плода, не зважаючи на удосконалення сучасних технологій виконання оперативного втручання з доведеною ефективністю.

Необгрунтованість показань до кесаревого розтину ВООЗ визначає як ятрогенне втручання. Рівень пологів шляхом кесаревого розтину є одним із показників діяльності акушерської служби.

Показники кесаревого розтину від загальної кількості пологів: за визначенням ВОЗ - біля 7 % в Україні - 25,1 % в місті Бровари - 54,3 %.

В Броварській міській територіальній громаді цей показник з кожним роком зростає, а кількість фізіологічних пологів зменшується. В результаті перевірки історій пологів за 2022 рік виявлено: відсутній алгоритм дій згідно Протоколів МОЗ; відсутність передопераційних перинатальних консиліумів за участі трансфузіологів, неонатологів та анестезіологів; відсутність зв`язку між службами; відсутність оцінки передопераційного ризику, що ставить під загрозу здоров`я матері та дитини: відсутність експертної оцінки; необґрунтованість проведення кесарських розтинів: ургентні кесарські розтини у місті Бровари -80 % по Україні 20 дистрес плоду-відсутні ознаки дистресу плоду на КТГ, не визначались гази крові у новонародженого (доказова медицина); відшарування плаценти - не підтверджено; не аргументоване визначення слабкості пологової діяльності; не підтверджене сідничне та косе положення плоду; не обґрунтована діагностика клінічно вузького тазу; відсутні показання, загальні аналізи, коагулограма та інші обстеження, що підтверджують необхідність переливання препаратів крові; порушення Наказу МОЗ України від 24.03.2014 № 205 (Протокол переливання крові при акушерських кровотечах).

В акушерському відділенні пологи ведуться без сучасних методів знеболювання (анестезіологічна служба має можливість надавати сучасну допомогу під час пологів в повному обсязі). Але у відділенні немає штатного акушерського анестезіолога. 96 % від загальної кількості кесаревих розтинів проведені під загальним наркозом, що може призвести до важких ускладнень. Фізіологічні пологи супроводжуються агресією, що призвело ДО негативного впливу на здоров`я матері та дитини: 40% (93 випадки - травма пологових шляхів); 8% (40 новонароджених - масивні крововиливи в шкіру обличчя та в склери очей).

Проведено аналіз історій пологів шляхом кесаревого розтину: 90% - проведено завідувачкою відділення, як оперуючим хірургом; 10 % - проведено асистентом.

Даний факт свідчить про недовіру до підлеглих або низький рівень кваліфікації підлеглих чи неспроможність правильно організувати лікувальний процес.

Під час перевірки виявлено: грубе відношення завідувачки акушерського відділення до пацієнтів та колег, що підтверджується великою кількістю скарг медичного персоналу керівництву КНПІ ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?; низький рейтинг пологового будинку; відмови пацієнтів народжувати в пологовому відділенні міста Бровари.

Висновки за результатами проведеної перевірки:

-Штат укомплектовано персоналом повністю, достатньо середнього та молодшого персоналу.

-Відділення оснащене обладнанням відповідно до вимог НСЗУ, що дозволяє надавати акушерсько-гінекологічну допомогу згідно сучасним клінічним протоколам та настановам.

-Незадовільна організація лікувально-профілактичного процесу в акушерському відділенні, що призвело до неякісного надання медичної допомоги: фізіологічні пологи супроводжуюсься агресією, що призвело до негативного впливу на здоров`я матері та дитини (травми, інвалідизація); 40 % (93 випадки - травма пологових шляхів); 8 % (40 новонароджених - масивні крововиливи в шкіру обличчя та в склери очей).

Кількість кесарських розтинів за 2022 рік: 270 (54,3 %) від загальної кількості пологів (497).

Показники кесаревого розтину від загальної кількості пологів: за визначенням ВООЗ - біля 7 %, в Україні - 25,1 %, з місті Бровари - 54,3 %.

Необґрунтованість проведення кесарських розтинів: ургентні кесарські розтини у місті Бровари -80 % по Україні - 20 %.

Систематичні грубі порушення наказів МОЗ, уніфікованих Протоколів та інструкцій, відсутній алгоритм дій згідно Протоколів МОЗ. Відсутні клінічні розбори випадків, що заслуговують на увагу. Низький рівень контролю за веденням медичної документації. Відсутність розроблених індикаторів якості покращення діяльності, що призвело до негативного впливу на лікувальний процес. Напружена психоемоційна атмосфера в колективі.

Відсутність злагодженої роботи між окремими підрозділами. В результаті аналізу історій пологів шляхом кесаревого розтину: 90 % - проведено завідувачкою відділення, як оперуючим хірургом; 10 % - проведено асистентом.

Даний факт свідчить про недовіру до підлеглих або низький рівень кваліфікації підлеглих чи неспроможність правильно організувати лікувальний процес.

Показники низького рейтингу акушерського відділення:

- відмова пацієнтів народжувати в пологовому відділенні КНП ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?;

- кількість жінок, бажаючих народжувати в місті Бровари значно зменшилась, про що свідчать дані за 2022 рік: 959 - новонароджених дітей, з них - лише 497 дітей (51,8 %) - пологи прийнято у місті Бровари.

З метою покращення надання акушерсько-гінекологічної допомоги жіночому населенню Броварської міської територіальної громади адміністрації КНП ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня? необхідно: спрямувати діяльність на підвищення та покращення якості надання медичної допомоги; провести реорганізацію пологового будинку шляхом об`єднання окремих відділень у єдиний структурний підрозділ КНП ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?; забезпечити виконання наказів МОЗ, алгоритму дій Протоколів МОЗ та інших регламентуючих документів; створити сприятливу атмосферу для роботи медперсоналу та комфортного перебування пацієнтів у відділенні; налагодити взаємодію в роботі суміжних служб, а саме: трансфузіологів, неонатологів та анестезіологів; проводити роботу з персоналом щодо підняття рейтингу акушерсько-гінекологічної допомоги КНП ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?.

Отже, як вбачається з доданих документів, позивач має високий рівень медичної кваліфікації та усвідомлювала, що в відділенні за яке відповідала позивач надається неякісна медична допомога, травмують пацієнтів, недотримуються накази МОЗ.

При застосуванні п. З ст. 40 КЗпП України важливе значення має не кількість застосовуваних до працівника стягнень, а ступінь тяжкості проступку, заподіяна ним шкода та обставини, за яких вчинено правопорушення.

Позивач в своїй позовній заяві наголошувала, що в період з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року вона не вчиняла жодних проступків. Відповідач надає до суду докази перебування позивача в цей період на лікарняному, а саме лікарняні зареєстровані з 02.02.2023 року по 08.02.2023 року та з 09.02.2023 року по 14.02.2023 року.

Позивач вказує, що за порушення трудової дисципліни може застосовуватись тільки одне стягнення, однак позивача звільнили фактично, за те що, будучи лікарем вищої категорії вона систематично не виконувала свої професійні обов`язки та від дій позивача постраждали пацієнти лікарні.

27.01.2023 року позивачу була винесена перша догана, однак продовжувала проводити оперативні втручання без обгрунтованих причин.

07 квітня 2023 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій посилався на те, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу були: протокол засідання звуженої медичної ради КНП ?Броварська клінічна лікарня? від 01.02.2023, Звіт за результатами перевірки Пологового відділення Відділом інфекційного контролю, рапорт заступника директора з медичної частини відповідача від 25.01.2023, наказ від 01.02.2023 № 54-к, рапорт заступника директора з медичної частини відповідача від 01.02.2023, наказ №46-к від 27.01.2023, акт № 2 від 26.01.2023, рапорт заступника директора з медичної частини відповідача від 30.01.2023.

Ознайомившись із змістом наказу від 14.02.2023 № 70-к, копія якого завірена представником відповідача, та долучена до відзиву на позов, вбачається, що його текст відрізняється від тексту наказу з такою ж датою та номером, з яким позивач ознайомилась у відділі кадрів лікарні 14.02.2023 року, сфотографувала його на власний телефон та скориставшись правом відмови від підпису, не підписала його.

Указаний факт підтверджено і самим відповідачем за актом від 14.02.2023 року про відмову про ознайомлення з наказом про звільнення.

Із копії наказу, з яким 14.02.2023 року ознайомлювалась позивач, вбачається, що він містить інші дані щодо проведення розрахунку за періоди роботи ОСОБА_1 на відміну від копії наказу, наданої відповідачем.

Як вбачається з наказу від 14.02.2023 року, відповідач застосував до позивача два дисциплінарні стягнення відповідно до наказів від 27.01.2023 року та від 01.02.2023 року.

Указані накази оскаржено до суду (справи № 361/895/23, № 361/971/23).

Відповідачем мало бути виявлено третій проступок ОСОБА_1 у період з 12.01.2023 по 13.02.2023, що був вчинений не пізніше, ніж за півроку до накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, з наказу від 14.02.2023 не вбачається який саме ще дисциплінарний проступок було вчинено ОСОБА_1 , за який її не було притягнуто до відповідальності, та в чому виражена його об`єктивна та суб`єктивна сторона.

Відповідачем долучено Звіт (без дати та номеру) за результатами перевірки лікувально-профілактичної діяльності акушерсько-гінекологічного відділення КНП ?Броварська багатопрофільна лікарня?, що проводився спеціалістами відділу охорони здоров`я Броварської міської ради Броварського району Київської області та протокол засідання звуженої медичної ради відповідача від 01.02.2023 року, які за змістом відзиву відповідача, що начебто підтверджують третій проступок ОСОБА_1 .

Вважає, що вказані документи не є належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 проступку, за яке настають наслідки у вигляді звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

По-перше, указаний звіт містить дані щодо перевірки акушерсько-профілактичного відділення лікарні, проте позивач на момент звільнення обіймала посаду завідуючої іншого відділення - пологового відділення. Тому неможливо встановити про кого конкретно йде мова у цьому Звіті, позаяк останній взагалі не містить будь-яких прізвищ. Натомість доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

По-друге, аналізу підлягали історії пологів за 2022 рік. Зі звіту неможливо встановити скільки фактично історій пологів було перевірено, хто у цих пацієнтів був лікарем, чи проводились якісь втручання, та хто їх виконував.

Висновки цього Звіту містять загальні фрази на кшталт незадовільної організації лікувально-профілактичного процесу, систематичного порушення наказів МОЗ, інструкцій, без викладення конкретних порушень та відповідальних осіб.

Зі звіту неможливо достовірно встановити, причинний зв`язок між такими показниками та можливими конкретними порушеннями посадових інструкцій саме ОСОБА_1 .

У пункті 6 висновків Звіту вказано, що аналіз історій пологів засвідчив, що 90% кесаревих розтинів проведено завідувачем відділення (при цьому, знову незрозуміло чи про ОСОБА_1 йде мова з огляду на те, що остання обіймала іншу посаду), що свідчить або про недовіру до підлеглих, або низький рівень кваліфікації підлеглих, або неспроможність правильно організувати процес. Разом з тим, для того, щоб висновки комісії слугували беззаперечною підставою для тверджень про вчинення ОСОБА_1 проступку, вони не мають містити 3 протилежні за змістом причини.

Пункт 7 Звіту містить таке поняття як ?низький показник рейтингу акушерського відділення у 2022 році?. При цьому звіт не містить даних, як арифметично встановити низький та/або високий показник, яким нормативним актом він передбачений, чи входило в коло посадових обов`язків ОСОБА_1 досягнення такого показника, і якщо, то які конкретні винні дії ОСОБА_1 призвели до цього.

Підсумовуючи викладене, як вбачається з рекомендацій даного Звіту, вони носять формальний характер, не містять викладення конкретних порушень, вчинених позивачем.

Поряд з цим, у протоколі звуженої медичної ради від 01.02.2023 року вказано, що заступник директора відповідача ОСОБА_3 погодився з результатами вищевказаної перевірки відділу охорони здоров`я та зауважив, що начебто підтвердились факти неякісного надання медичної допомоги, що призвели до низького рейтингу пологового відділення.

Знову ж таки, вказаний протокол не містить викладу конкретних дій та порушень ОСОБА_1 , її безпосередньої вини, причинного зв`язку між її діями та наслідками у вигляді начебто низького рейтингу відділення.

За таких обставин ані Звіт перевірки, ані протокол звуженої медичної ради не відповідають таким критеріям, останні не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження вчинення позивачем проступку, що тягне настання наслідків у вигляді звільнення із займаної посади.

Крім цього, позивач звертає увагу на довільний виклад відзиву на позовну заяву, що не ґрунтується на доказах долучених відповідачем.

Так, представником додатково зазначено, що позивача звільнили за те, що остання будучи лікарем вищої категорії, систематично не виконувала свої професійні обов`язки та начебто від її дій постраждали пацієнти.

Не ґрунтується на вимогах законодавства та не підтверджується належними доказами твердження представника відповідача про те, що після 27.01.2023 року (дати винесення першого наказу про догану) ОСОБА_1 продовжувала проводити оперативні втручання без обґрунтованих причин.

При винесенні рішення позивач додатково вважає за необхідне звернути увагу суду на політичні мотиви її переслідування особисто керівником відповідача, що призвели до видачі наказу про її звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до постанови Броварської міської ТВК від 27.01.2021 року № 218 ОСОБА_1 була зареєстрована депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області та здійснювала відповідні повноваження.

Після голосування за створення тимчасової комісії депутатів з розслідування фактів можливого нецільового використання бюджетних коштів на сесії Броварської міської ради 17.11.2022 року остання була піддана політичним переслідуванням, що виразились у відкликанні її як депутата міської ради за народною ініціативою, що оскаржено в суді (справа №640/22004/22).

Як вбачається з рапорту заступника директора відповідача від 01.02.2023 року (про нього позивач дізналась із відзиву на позов), перевірка відділу охорони здоров`я була організована у січні 2023 року за дорученням міського голови м. Бровари ОСОБА_6 , як продовження впливу на позивача за висловлення своєї політичної позиції. Крім цього, керівник відповідача є депутатом Київської обласної ради, а власником відповідача є Броварська міська рада, очільником якої за посадою є міський голова.

Позивач зазначає про те, що з кінця грудня 2022 року піддавалась безпрецедентному тиску з боку керівництва лікарні, на підтвердження чого долучає копії звернень до Державної служби з питань праці, що свідчить про наявність конфлікту між роботодавцем та працівником.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем як роботодавцем не доведено ані подія дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , ані об`єктивна та суб`єктивна сторони, наказ про звільнення від 14.02.2023 року, наданий відповідачем містить ознаки невідповідності наказу, що міститься у позивача, є всі підстави для задоволення позову повністю.

20 липня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. зупинено провадження у цивільній справі № 361/1292/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 361/895/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

20 лютого 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. поновлено провадження у цивільній справі № 361/1292/23 (провадження №2/361/661/24) за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Призначено судове засідання у справі на 22 квітня 2024 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, пояснення надали аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши подані докази та проаналізувавши всі аргументи сторін, викладені у позовній заяві, встановив такі обставини і дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , акушер-гінеколог КНП Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?, лікар вищої категорії, к.м.н., працювала на посаді завідуючої пологового відділення.

25.01.2023 року складено рапорт заступника директора КНП з медичної частини хірургічного профілю ОСОБА_3 про те, що за результатами перевірки відповідності призначення антимікробних препаратів в пологовому відділенні відділом інфекційного контролю був складений звіт та рапорт. Відповідно цього рапорту були виявлені порушення нормативно-правових актів МОЗ України. Недотримання цих наказів мають негативні наслідки для здоров`я матері та дитини. (а.с. 7)

27.01.2023 року директором КНП ОСОБА_2 видано наказ № 46-к ?Про оголошення догани завідувачу пологового відділення ОСОБА_1 ? за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, дотримання вимог наказів МОЗ України № 1614 03.08.2021 року, 05.01.2021 року, № 823 від 18.05.2022 року. Підстава: рапорт заступника директора медичної частини хірургічного профілю ОСОБА_3 ; Акт № 1 від 24.01.2023 року; Акт № 2 від 26.01.2023 року. (а.с. 8)

30.01.2023 року заступник директора КНП ОСОБА_3 склав рапорт на ім`я директора ОСОБА_2 про начебто неадекватну поведінку позивача, що виразилась у висловлюванні нецензурними словами як при директорові, так і при жінках, які лежать на операційному столі під спинномозковою анестезією. Від неї потерпають її співробітники. Вона принижує професіоналів та погрожує розправою, викликає знервованість всього колективу. Колектив просить адміністрацію відгородити від ОСОБА_1 (а.с. 9)

01.02.2023 року директором ОСОБА_2 видано наказ № 54-к ?Про оголошення догани завідувачу Полового відділення ОСОБА_1 ? за порушення трудової дисципліни та неналежного виконання своїх посадових обов`язків. Підстава: рапорт заступника директора медичної частини хірургічного профілю ОСОБА_3 від 30.01.2023 року; копія протоколу № 1 (комісії з етики, деонтьології та дисциплінарних норм)від 31.01.2023 року); Акт від 31.01.2023 року. (а.с 12)

14.02.2023 року директором КНП ОСОБА_2 видано наказ № 70-к ?Про звільнення? ОСОБА_1 із займаної посади за систематичне не виконання без поважних причин обов`язків, покладеним на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підстава: протокол засідання звуженої медичної ради КНП Броварська клінічна лікарня від 01.02.2023 року, звіт за результатами перевірки Пологового відділення Відділом інфекційного контролю (ВІК), рапорт заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 від 25.01.2023 року, Наказ Про оголошення догани завідувачу № 54-К від 01.02.2023 року, рапорт заступника директора з медичної частини ОСОБА_3 , наказ про догану № 46- К від 27.01.2023 року, акт № 2 від 26.01.2023 року, рапорт заступника директора з медичної частини Андрієць В.С. від 30.01.2023 року. (а.с. 13)

13 червня 2023 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. у справі № 361/895/23, провадження № 361/2039/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня? територіальних громад Броварського району Київської області про визнання незаконним на скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнано незаконним та скасовано наказ директора Комунального некомерційного підприємства ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня? територіальних громад Броварського району Київської області від 01.02.2023 № 54-к ?Про оголошення догани завідувачу пологового відділення ОСОБА_1 ?.

01 листопада 2023 року постановою Київського апеляційного суду рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2023 року залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високо продуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Відповідно ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно ст. 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц зазначено, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна сукупність таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 340/586/17.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

Так, у постанові Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року, якою залишено без змін рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 у справі № 361/895/23, провадження № 361/2039/23, визнано незаконним та скасовано наказ директора Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області від 01.02.2023 № 54-к Про оголошення догани завідувачу пологового відділення ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначила, що оскаржуваний позивачем наказ про накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, так як у ньому не зазначено всіх обставин вчинення працівником дисциплінарного проступку, зокрема коли він мав місце і в чому полягав.

Також зазначено, що матеріали справи не містять будь яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила дисциплінарний проступок, який спричинив негативні наслідки в роботі лікарні.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

З передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Матеріали справи не містять доказів про те, що у період з 01 лютого 2023 року до 14 лютого 2023 року позивач вчинила новий проступок, за який до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Оскільки підставою для звільнення позивача з роботи 14 лютого 2023 року стало систематичне невиконання нею своїх посадових обов`язків, за які її вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема, наказ Про оголошення догани завідувачу № 54 від 01.02.2023 року (скасований рішенням суду від 13.06.2023 року) та наказ Про догану № 46-к від 27.01.2023 року, після чого вона не вчинила нового проступку у відповідача не було підстав для її звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення догана чи звільнення.

Таким чином суд враховуючи письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про обґрунтованість наведених доводів позивачем, щодо незаконного та безпідставного звільнення її за наказом від 14.02.2023 року за № 70-к, а тому в цій частині позо задовольняє.

Відповідно до ч. 2ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 вказала, що середній заробіток за ч.2ст. 235 КЗпП Україниза своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого ч.2 ст. 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону № 3674-VI. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з ч.2 ст. 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного ч.2ст. 235 КЗпП України.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України ?Про оплату праці? за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно наданої довідки від 21.03.2023 року № 32 Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області позивач отримала грудень 2023 року заробітну плату в розмірі 35642 грн. 82 коп., січень 2023 року 20000 грн., таким чином середньоденний заробіток складає 35642, 82 грн. + 20000 грн. = 55642 грн. 82 коп.: 44 робочих дня = 1264 грн. 61 коп. Час затримки розрахунку складає 468 робочі дні з 14.02.2023 року по 28.11.2024 року, а тому враховуючи задоволення позову із відповідача на користь позивача слід стягнути 1264 грн. 61 коп. х 468 робочих дні= 591837 грн. 48 коп.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області на користь держави судовий збір в розмірі 5150 грн. 36 коп.

Керуючись ст. ст. 76 - 83, 89, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області від 14.02.2023 року № 70-к Про звільнення, яким звільнено із займаної посади завідувача пологового відділення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача пологового відділення Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2023 року по 28 листопада 2024 року в розмірі 393916 грн. 12 коп.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області на користь держави судовий збір в розмірі 5150 грн. 36 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача пологового відділення Комунального некомерційного підприємства Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області та в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.