Провадження № 2-о/344/602/24
У Х В А Л А

30 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківськ у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення державної реєстрації факту народження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Єрмоленко Лілія Володимирівна, звернулася до суду із заявою, в порядку окремого провадження, у якій просить суд встановити факт державної реєстрації народження заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити та зареєструвати актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказати наступні відомості у актовому запису: у графі «відомості про дитину» вказати: прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ім`я - ІНФОРМАЦІЯ_6 , по батькові - ІНФОРМАЦІЯ_7 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце народження - держава Україна, область Луганська, місто Молодогвардійськ; в графі «відомості про батька» вказати: прізвище - ОСОБА_5 , імя - ОСОБА_5 , по батькові - ОСОБА_5 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство України; в графі «відомості про матір» вказати: прізвище - ОСОБА_6 , імя - ОСОБА_6 , по батькові - ОСОБА_6 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство України.

Звертаючись до суду із даною заявою заявник зазначає про те, що встановлення даного фактів необхідно їй для заміни свідоцтва про народження старого зразка (виданого на території колишнього УРСР) на документ нового зразка.

Вивчивши матеріали даної заяви, приходжу до наступного висновку.

Положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Зі змісту заяви вбачається, що метою встановлення зазначеного заявником факту є впорядкування документів та реалізація своїх немайнових прав.

Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові Пленуму від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Вищевказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.02.2018 по справі № 760/19921/16-ц та справі № 398/4017/18, 29.05.2019.

Норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії компетентних державних органів щодо розгляду спірного питання.

Крім того, у випадку отримання відмови компетентного органу заявник має право оскаржити її в порядку адміністративного судочинства, а не шляхом подання заяви у порядку окремого провадження.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що в порядку окремого провадження не можуть розглядатися заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Частиною 4 статті 315 цього Кодексу встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі вище викладеного, приходжу до висновку, що у даному випадку встановлення державної реєстрації факту народження пов`язується з наступним вирішенням спору про право на отримання заявником свідоцтва про народження та внесення відомостей до актового запису, а відтак заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Керуючись ст.ст. 260-261, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківськ у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення державної реєстрації факту народження.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.