КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/417/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4351/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Ящук Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чіркова Г.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок недоліків товару, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хомич О.О. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 144 651,76 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків земельної ділянки площею 0,1182 га з кадастровим номером :37:157:0118 з цільовим призначенням «для колективного садівництва», яка знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., Хотянівська сільська рада, Садівницьке товариство «Озерний-3», проданої згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дульською Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1505; стягнути судові витрати в розмірі 1 446,52 грн. (т. 1 а.с. 1-16).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, 22 травня 2018 року між ОСОБА_1 , в особі його представника ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дульською Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1505. Відповідач продала ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1182 га з кадастровим номером :37:157:0118, з цільовим призначенням «для колективного садівництва», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що після того, як позивач вирішив приступити до виконання підготовчих та земельних робіт з будівництва садового будинку на зазначеній земельній ділянці, йому стало відомо, що таке будівництво і введення будинку в експлуатацію є неможливим через те, що через вказану земельну ділянку проходить повітряна лінія електропередач. На підтвердження даної обставини та для встановлення потужності зазначеної лінії електропередач представник позивача - адвокат Боримська І.О. звернулась із запитом до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», у відповідь на який роз`яснено, що через земельну ділянку :37:157:0118 проходить ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка була введена в експлуатацію до набуття громадянином ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку.

Зазначав, що земельна ділянка з кадастровим номером :37:157:0118 станом на момент ії продажу ОСОБА_2 позивачу містила прихований недолік у вигляді наявності повітряної ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка проходила через вказану земельну ділянку і яка фактично унеможливила використання у повній мірі такої ділянки за її цільовим призначенням відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗК України, а саме - будівництво позивачем садового будинку із збереженням його габаритних розмірів, об?ємно-планувального рішення, що визначені ескізним проектом № 20-04-АБ, складеним архітектором ФОП ОСОБА_4 . Отже, будівництво вказаного садового будинку на зазначеній земельній ділянці можливе виключно за умови винесення вищевказаної ЛЕП за межі такої земельної ділянки. У зв?язку з цим, між позивачем та ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» укладено договір №153 від 17 вересня 2020 року, згідно якого виконавець виніс ділянку ЛЕП-10кВ Л-26 «Хотянівка» від ПС 110/6/10 кВ «Полігонна» за межі земельної ділянки позивача з кадастровим номером :37:157:0118, в СТ «Озерний-3», с. Хотянівка, Вишгородського району, Київської області, вартість становить 128 837,40 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № від 24 березня 2021 року, а також 15 814,36 грн. за розроблення відповідного робочого проекту, а загалом 144 651,76 коп. Вважає, що сплачені кошти у сумі 144 651,76 грн. є завданою ОСОБА_1 шкодою (збитками) через порушення відповідачкою умов договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, тому така шкода має бути стягнута з ОСОБА_2 .

Посилався на те, що у п. 3.1 вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2018 року встановлено обов`язки продавця, а саме попередити покупця про всі відомі йому недоліки проданої земельної ділянки. Проте, відповідач не повідомив позивача, як покупця, про відомі йому недоліки проданої земельної ділянки з кадастровим номером :37:157:0118, а саме про повітряну ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат та про те, що ця ЛЕП заважатиме будувати на вказаній земельній ділянці садові будинки (т. 1 а.с. 1-16).

07 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ОСОБА_2 - адвоката Боднара Б.Є., в якому представник просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування відзиву зазначала, що 12 вересня 2014 року відповідач придбала земельну ділянку з кадастровим номером :37:157:0118, площею 0,01182 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., Хотянівська сільська рада, садівницьке товариство «Озерний-3», з цільовим призначенням земельної ділянки «для садівництва». В подальшому, 22 травня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Дульською Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1505.

Звертала увагу, що в п. 3.8 вказаного договору чітко визначено, що «земельна ділянка, що відчужується, візуально оглянута покупцем до підписання цього договору, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б її використанню за призначенням на момент огляду не виявлено, будь-яких претензій щодо якісних характеристик земельної ділянки до продавця я не маю». Зазначала, що наявні над земельною ділянкою лінії електропередачі розташовувалися багато років до купівлі земельної ділянки, отже, при огляді земельної ділянки до моменту укладення договору купівлі-продажу покупець мав усі об`єктивні можливості побачити даний об`єкт. Таким чином, наявність повітряної лінії електропередач над земельною ділянкою, попередньо оглянутої позивачем, яка знаходилась на ній на момент огляду, у жодному разі не є прихованим недоліком. Вважає, що вказані обставини виключають наявність у діях продавця цивільного делікту та виникнення обов`язку щодо відшкодування витрат покупця на здійснення робіт по перенесенню лінії електропередач.

Зазначала, що суб`єктом у якого може виникнути обов`язок щодо відшкодування будь-якої шкоди, пов`язаної із нерухомим майном, як товаром, є виготовлювач товару. У свою чергу, відповідач не може вважатися виготовлювачем товару, оскільки земельна ділянка була придбана ним ще 12 вересня 2014 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки. Тобто, вказана земельна ділянка як об`єкт цивільних прав існувала ще до моменту набуття на неї права власності відповідача і не могла бути ним «виготовлена».

Вважає, що витрати позивача на виготовлення проектної документації та надання послуг по винесенню ділянки ЛЕП 1-кВ Л-26 «Хотянівка» від ПС-110/6/10 кВ «Полігонна» за межі земельної ділянки не можуть бути визнані як спричинені йому збитки з боку відповідача. Вказував, що позивач пред`явив позовні вимоги до особи, яка жодним чином його права не порушувала, замість пред`явлення вимог до ПрАТ «ДТЕК», яке, за твердження позивача, використовує його земельну ділянку.

Крім того, позивачем не доведено, що виключно розробка робочого проекту і винесення ЛЕП за межі земельної ділянки були єдиним можливим способом забезпечення використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Неможливість реалізації лише одного, конкретно визначеного ескізного проектного будинку, який не є єдино можливим чи нормативно обов`язковим, не може свідчити про неможливість використання земельної ділянки для плодових насаджень та сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків та господарських споруд.

Також, просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Посилалася на те, що земельна ділянка була придбана позивачем за нотаріальними договором купівлі-продажу 22 травня 2018 року. При цьому, жодних вимог до відповідача протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 680 ЦК України позивачем не висувалось (т. 1 а.с. 148-155).

07 червня 2023 року до суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Хомич О.О. надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі (т. 1 а.с. 177-185).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року в задоволенні позовної заяви відмовлено (т. 1 а.с. 207-211).

Не погодившись з рішенням районного суду, 04 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвоката Хомич О.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; стягнути судові витрати (т. 1 а.с. 216-229).

На обґрунтування скарги зазначав, що оскаржуване рішення є протиправним, необґрунтованим та невмотивованим. Посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Вказував, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначав, що позивачем не доведено, що відповідачкою під час продажу умисно приховано недолік земельної ділянки у вигляді наявності повітряної Леп-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка проходила через вказану земельну ділянку, що унеможливило йому використовувати таку ділянку в повній мірі. Разом з тим, апелянт зазначав, що п. 3.1. договору, ст.ст. 673,675 ЦК України, ст. 35 ЗК України і п.п. 5,8 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року № 20, вимагають доведення в суді не умисності приховування відповідачем недоліків товару, а передання продавцем покупцеві товару, який неможливо у повному обсязі використовувати за його цільовим призначенням.

Крім того, посилаючись на ч. 1 ст. 679 ЦК України вважає, що відповідач відповідає за вказаний недолік земельної ділянки з кадастровим номером :37:157:0118, оскільки ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат виникла та існувала задовго до того, як відповідач продав позивачеві зазначену земельну ділянку відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2018 року. Звертав увагу, що листом ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» у відповідь на адвокатський запит підтверджується, що через земельну ділянку :37:157:0118 проходить ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка була введена в експлуатацію до набуття громадянином ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку. Це визнається і самим відповідачем у відзиві на позовну заяву. Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначені обставини, докази і норми права, не зв`язував обставини справи і зробив висновки, які не підтверджуються матеріалами справи.

Також, апелянт стверджував, що в самому договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2018 року не вказано конкретну мету придбання позивачем земельної ділянки :37:157:0118, проте з усіх правовстановлюючих документів випливає, що її цільовим призначенням є «для колективного садівництва». При цьому, земельні ділянки, призначені для садівництва можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд, тощо. Звертав увагу, що ч. 2 ст. 35 ЗК України встановлено вимоги до якості товару (земельних ділянок для колективного садівництва), зокрема відсутність недоліків, які унеможливлюють використання таких земельних ділянок за їх цільовим призначенням, в тому числі для зведення на них садових будинків. Проте, відповідач вчинив протиправні діяння і порушив ст.ст. 673 ЦК України, передавши позивачеві земельну ділянку з недоліками, які без завдання позивачеві шкоди у вигляді витрат на усунення таких недоліків фактично унеможливили використання вказаної земельної ділянки за цільовим призначенням. Таким чином, вважає, що всі дії відповідача є протиправними діяннями, як обов`язковим елементом спеціального делікту, передбаченого ст. 1209 ЦК України, та є підставою для відшкодування позивачеві шкоди. Проте, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не застосував ч. 2 ст. 35 ЗК України у взаємозв`язку з п.п. 5,8 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року № 20.

Не погоджувався з висновком суду, що наявні над земельної ділянкою лінії електропередачі розташовувалися на момент її купівлі позивачем, отже, при її огляді до моменту укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 мав усі об`єктивні можливості виявити даний об`єкт та з розумною обачністю визначитися, чи є це недоліком земельної ділянки та чи буде це перешкоджати певному будівництву, коли відповідачка цих обставин не приховувала. Апелянт зазначав, що позивач не є будівельно-технічним експертом і станом на момент укладення договору не знав та не міг знати про те, що ЛЕП, яка проходить через земельну ділянку у подальшому повністю унеможливить звершення будівництва його садового будинку. Це неможливо встановити звичайним візуальним оглядом, тому вважає, що положення п. 3.8. договору не застосовуються до даних недоліків земельної ділянки.

Крім того, звертав увагу, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначив, що самому позивачу потребувалися спеціальні знання в галузі будівництва, щоб встановити неможливість проведення запланованих ним будівельних робіт з дотриманням відповідних норм, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1437/12-2022 від 01 грудня 2022 року. Тобто, суд першої інстанції робить в оскаржуваному рішенні взаємовиключні висновки, адже з одного боку зазначає, що при огляді земельної ділянки до моменту укладення договору купівлі-продажу позивач мав усі об`єктивні можливості виявити ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» та визначитися, чи є це недоліком земельної ділянки та чи буде це перешкоджати будівництву, а потім суд зазначає, що самому позивачу потребувалися спеціальні знання в галузі будівництва, щоб встановити неможливість проведення запланованих ним будівельних робіт з дотриманням відповідних норм (т. 1 а.с. 216-229).

29 грудня 2023 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 - адвоката Боднар Б.Є., в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін (т. 2 а.с. 17-18).

За правилами частини 13 статті 7, частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що відповідачкою під час продажу умисно приховано недолік земельної ділянки у вигляді наявності повітряної ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка проходила через вказану земельну ділянку, що унеможливило йому використовувати таку ділянку в повній мірі. Винних, протиправних діянь відповідачки під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, які б призвели до заподіяння збитків позивачу, судом не встановлено й належних, допустимих і достатніх доказів про це позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :37:157:0118, площею 0,01182 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, садівницьке товариство «Озерний-3», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дульською Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1505 (т. 1 а.с. 18-21).

Згідно з п. 1.1 договору продавець продав (передав у власність) покупцю земельну ділянку з кадастровим номером :37:157:0118 площею 0,1182 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, садівницьке товариство «Озерний-3» цільове призначення якої для садівництва.

Відповідно до п. 1.3. договору відчужувана земельна ділянка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Семенюк Т.В., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області за р.№ 1392 від 12 вересня 2014 року.

Згідно з п. 3.1 договору продавець зобов`язаний попередити покупця про всі відомі йому недоліки проданої земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.7. договору продавець і покупець підтвердили, що цей правочин відповідає нашим дійсним намірам і не носить характеру фіктивного, удаваного, не є зловмисним, а також будь-які обставини, помилки, обман, насильство, тяжкі обставини для вчинення цього правочину відсутні.

Згідно з п. 3.8 договору, земельна ділянка, що відчужується, візуально оглянута покупцем до підписання цього договору, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б її використанню за призначенням на момент огляду не виявлено, будь-яких претензій щодо якісних характеристик земельної ділянки до продавця покупець не має.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка з кадастровим номером :37:157:0118 площею 0,1182 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення якої для садівництва належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дульською Т.В., зареєстрованим в реєстрі за №1505 (т. 1 а.с. 22-23).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки :37:157:0118 не зареєстровані (т. 1 а.с. 24-25).

07 червня 2018 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг із розробки ескізного проекту (т. 1 а.с. 28-29).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, виконавець бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, та за рахунок замовника розробити та виготовити ескізний проект садового будинку, розташованого в с. Хотянівка, Вишгородського району, Київської області на належній замовнику земельній ділянці з кадастровим номером :37:157:0118, а замовник зобов`язується прийняти результат таких проектних робіт і виплатити виконавцю вартість робіт.

04 вересня 2018 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до п. 1 виконавцем розроблено та виготовлено ескізний проект садового будинку, розташованого в с. Хотяніка, Вишгородського району, Київської області на належній замовнику ділянці з кадастровим номером :37:157:0118 (т. 1 а.с. 30-49).

З відповіді ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на адвокатський запит вбачається, що через земельну ділянку :37:157:0118 проходить ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка введена в експлуатацію до набуття ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку. Крім того, 06 серпня 2018 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 на винесення мереж за межі земельної ділянки (т. 1 а.с. 50).

15 лютого 2019 року між ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір підряду №164, відповідно до п. 1.2 якого замовник доручає підряднику виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації винесення ділянки ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» від ПС 110/6/10 кВ «Полігонна» за межі земельної ділянки замовника ОСОБА_1 , з кадастровим номером :37:157:0118, в СТ «Озерний-3», с. Хотянівка, Вишгородського району, Київської області (т. 1 а.с. 52-56).

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг № від 24 березня 2021 року вартість послуги по винесенню ділянки ЛЕП-10кВ Л-26 «Хотянівка» від ПС-110/6/10кВ «Полігонна» за межі земельної ділянки замовника ОСОБА_1 з кадастровим номером :37:157:0118, в СТ «Озерний-3» с. Хотянівка, Вишгородського району, Київської області, наданої виконавцем послуг, згідно умов договору, становить 107 364,50 грн., крім того ПДВ - 21 472,90 грн., а всього 128 837, 40 грн. (т. 1 а.с. 86), що також підтверджується рахунком № ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 17 вересня 2020 року (т. 1 а.с. 87).

З квитанції № 266910045 від 07 вересня 2020 року вбачається, що за виготовлення проектної документації згідно рахунку № НОМЕР_1 від 31 серпня 2020 року позивач сплатив на рахунок ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 15 814, 36 грн.(т 1 а.с. 81).

З дублікату квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 2088-3943-8227-2150 від 19 вересня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 на рахунок ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» сплатив 128 837, 40 грн., призначення платежу - оплата послуги згідно рахунку № від 17 вересня 2020 року (т. 1 а.с. 88).

З висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1437/12-2022 від 01 грудня 2022 року вбачається, що відповідно до вимог п.5 та п.8 Правил охорони електричних мереж, п. 4.7. РД 34.03.601-84 (СанПіН 2971-84) «Санітарні норми і правила захисту населення від виливу електричного поля, що створюється повітряними лініями електропередачі, змінного струму промислової частоти», будівництво садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 із збереженням його габаритних розмірів, об?ємно-планувального рішення, тощо, що визначені ескізним проектом №20-04-АБ, складеного архітектором - ОСОБА_4 в межах земельної ділянки з кадастровим номером :37:157:0118, не можливе, оскільки в межах охоронної зони повітряних ліній будувати житлові, громадські та дачні будинки заборонено. Також здійснити будівництво садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 із збереження його габаритних розмірів, об?ємно-планувального рішення, тощо, яке визначено ескізним проектом №20-04-АБ, але змінивши просторове розміщення в межах земельної ділянки із кадастровим номером :37:157:0118 таким чином, щоб розташування садового будинку не перебувало в межах охоронної зони яка встановлюється уздовж повітряних ліній електропередачі та дотриманням нормативних відстаней від межі ділянки не вбачається можливим (т. 1 а.с. 89-113).

Відповідно до акту здачі-приймання висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1437/12-2022 від 01 грудня 2022 року, вартість вказаних робіт ФОП ОСОБА_6 становить 27 000,00 грн. (т. 1 а.с. 121)

З квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 2088-3943-8227-2150 від 19 вересня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 на рахунок ФОП ОСОБА_6 сплатив 27 000 грн. (т. 1 а.с. 120).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України).

Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ч. 5 ст. 656 ЦК України).

Статтею 132 ЗК України передбачено, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Угоди повинні містити: а) назву сторін (прізвище, ім`я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); е) договірну ціну; є) права та обов`язки сторін; ж) кадастровий номер земельної ділянки; з) момент переходу права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Згідно з ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно з ч. 3 ст. 678 ЦК України якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Так, в пункті 1.1. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2018 року зазначено цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :37:157:0118 - для садівництва (а.с. 18).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗК України земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

З відповіді ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на адвокатський запит вбачається, що через земельну ділянку :37:157:0118 проходить ЛЕП-10 кВ Л-26 «Хотянівка» із потужністю 10 кіловат, яка введена в експлуатацію до набуття ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку (т. 1 а.с. 50).

Повітряна лінія електропередачі - електроустановка, призначена для передавання електричної енергії по проводах, розташованих просто неба і прикріплених за допомогою ізоляторів та арматури до опор або кронштейнів і стояків на інженерних спорудах (мостах, шляхопроводах тощо) (ст. 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»).

Пунктом 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, визначено розміри охоронних зон об`єктів енергетики, зокрема, уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань (для повітряних ліній напругою) до 20 кВ - 10 метрів.

Згідно з пунктами 8, 9 Правил охорони електричних мереж забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, у тому числі, будувати житлові, громадські та дачні будинки.

У межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється: будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд; здійснення усіх видів гірничих, вантажно-розвантажувальних, землечерпальних, підривних, меліоративних, днопоглиблювальних робіт, вирубання дерев, розташування польових станів, загонів для худоби, установлення дротяного загородження, шпалер для виноградників і садів, а також поливання сільськогосподарських культур; проїзд в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі машин, механізмів загальною висотою з вантажем або без нього від поверхні дороги понад 4, 5 метра; виконання земляних робіт на глибині понад 0, 3 метра, а на орних землях - на глибині понад 0, 45 метра, а також розрівнювання ґрунту (в охоронних зонах підземних кабельних ліній електропередачі); риболовля, збирання рослин, влаштування водопою, заготівля льоду (в охоронних зонах підводних кабельних ліній електропередачі).

Таким чином, знаходження на земельній ділянці приватної особи електромережі обмежує права такого власника на користування земельною ділянкою, оскільки електромережі згідно із зазначеними нормативно-правовими актами повинні перебувати в охоронній зоні об`єктів енергетики і до такої зони застосовується ряд обмежень.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За положеннями ч. 1 ст. 1209 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них.

Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1209 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару, результатів робіт (послуг).

Частиною 1 ст. 1210 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару.

Шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок ненадання повної чи достовірної інформації щодо властивостей і правил користування товаром, що є нерухомим майном, підлягає відшкодуванню відповідно до частини першої цієї статті.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що відповідач порушила п. 3.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2018 року, не попередила покупця про всі відомі йому недоліки проданої земельної ділянки. Проте, суд критично оцінює вказані доводи, з огляду на те, що позивачем не доведено факту порушення його прав на земельну ділянку з боку відповідача, а саме те, що відповідач, будучи обізнаною про вказані обмеження земельної ділянки, їх приховала.

Посилання апелянта на те, що позивач не знав про обмеження, які встановлені на земельній ділянці, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки досліджені докази доводять, що об`єкти передачі електричної енергії (повітряні лінії ЛЕП), які розташовані над земельною ділянкою позивача, є візуально видимими. При цьому, позивач, набуваючи земельну ділянку у власність, оглядав її до придбання, що вбачається з п. 3.8 договору купівлі-продажу, а саме, що земельна ділянка, що відчужується, візуально оглянута покупцем до підписання цього договору, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б її використанню за призначенням на момент огляду не виявлено, будь-яких претензій щодо якісних характеристик земельної ділянки до продавця покупець не має. Отже, позивач був обізнаний про наявні обмеження земельної ділянки.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач не може вважатись «виготовлювачем товару», оскільки земельна ділянка була придбана нею 12 вересня 2014 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки. При цьому, земельній ділянці не притаманне поняття «виготовлена», оскільки законодавством чітко передбачено правову конструкцію «формування земельної ділянки».

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент придбання відповідачем земельної ділянки у 2014 році їй вже був присвоєний кадастровий номер, тобто, земельна ділянка вже існувала і була сформована.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо того, що судом першої інстанції не застосовано норми ст. 1209-1211 ЦПК України до вказаних правовідносин, оскільки відповідач не є виготовлювачем нерухомого майна (земельної ділянки), а положення ст. ст. 1209-1211 ЦПК України передбачають правові наслідки для «виготовлювача» майна.

Враховуючи викладене, матеріалами справи не підтверджується факт того, що відповідачем завдано шкоди позивачу, не доведено протиправну поведінку відповідача під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди.

При цьому, відповідачем доведено, що шкоди завдано не з її вини, оскільки позивач придбаваючи земельну ділянку підтвердив у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу, що земельна ділянка ним візуально оглянута до підписання цього договору і недоліків чи дефектів, які перешкоджали б її використанню за призначенням на момент огляду не виявлено, будь-яких претензій щодо якісних характеристик земельної ділянки до продавця він не має.

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши обставини спору, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Інші доводи апелянта цих висновків суду не спростовують, тому суд апеляційної інстанції їх відхилив.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

Т.І. Ящук