Справа № 159/7381/24
Провадження № 2/159/1720/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В. О.,

за участі секретаря Посполітак Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті мами ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті мами відкрилась спадщина за заповітом. Він є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з підстав відсутності у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку визнати його право власності на спадкове майно.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Представником виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 01 листопада 2024 року.

04 листопада 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28 листопада 2024 року.

28 листопада 2024 року ухвалою судді закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 січня 2023 року виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався в Новомосирській сільській раді 05.09.2014 за №22. Дублікат даного заповіту виданий Голобською селищною радою замість втраченого 31.07.2023 та зареєстрований за №148. Розпорядження щодо всього майна було зроблене на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом. Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

Позивач є сином померлої, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 , як між матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія НОМЕР_2 виданим Новомосирською сільською радою депутатів трудящих 04.05.1967.

Позивач, як спадкоємець за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_2 , не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину в порядку встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

Довідкою Ремонтного житлово-комунального підприємства №1 від 29.01.2024, №143 доводиться та обставина, що ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 17.01.2014 по 19.01.2023 і була виписана у зв`язку зі смертю. Крім її за вищевказаною адресою були зареєстровані син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_3 , онук ОСОБА_4 .

Згідно з витягом з погосподарської книги №11 за 2016 рік с. Новий Мосир, Ковельського району, Волинської області по особовому рахунку № НОМЕР_3 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належить ОСОБА_2 і знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок збудований в 1975 році.

Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивачем ОСОБА_1 станом на 24 вересня 2024 року виготовлений.

21 жовтня 2024 року державний нотаріус Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно з статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що має місце спадкування за заповітом.

Позивач прийняв спадщину в порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок, тому це майно входить до складу спадщини.

Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача, як спадкоємця, права на це спадкове майно.

В силу ч.5 ст.1268 ЦК спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Відповідно до положень матеріального та процесуального закону, змісту позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Щодо розподілу судових витрат.

Судовий збір залишити за позивачем, відповідно до його письмової заяви.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 200, 258, 259, 263-265, 273, 279 ЦПК України, ст.1216-1222, 1258, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 31.12.2024.

Головуючий: В.О.Лесик