ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 2007 року народження, батьком яких є позивач. Шлюб між ним та відповідачем розірвано 21 вересня 2010 року. ОСОБА_3 виявив бажання проживати з позивачем. 08.08.2023 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 коштів на утримання сина з 04.05.2023р. до досягнення дитиною 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Право на утримання аліментів припинялося у разі припинення навчання. Згідно свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти НОМЕР_1 від 30.06.2023 року навчання було припинено. Згідно п.7 Додатку №2 до наказу №352/ОД від 31.07.2023 року про зарахування на навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зарахований з 18 серпня 2023 року курсантом 1 курсу денної форми для здобуття освіти до Академії Державної пенітенціарної служби, та продовжив навчання. 19.10.2023 року знову звернувся до суду з проханням стягнути з ОСОБА_1 кошти на утримання сина до досягнення дитиною 23-років за умови, що він буде продовжувати навчання, однак 09.11.2023 року дізнався, що судовий наказ від 08.08.2023 року було скасовано, оскільки вказана вимога вирішується в позовному провадженні. Позивач зазначає, що ним було вжито заходів щодо стягнення аліментів за період з 04.05.2023 року по 30.06.2023 року та з 19.10.2023 і до досягнення дитиною віку 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач зазначив, що проживає разом із сином по АДРЕСА_1 та сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , 2007 року народження. Відповідачка працює в Польщі і отримує аліменти від позивача на утримання доньки, тому має можливість надавати таку допомогу, але з припиненням навчання у школі перестала це робити. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 травня 2023 року і до 30 червня 2023 року; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, - задоволено частково. Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до закінчення ним навчання у Пенітенціарній академії України, термін навчання до червня 2027 року, але не більше ніж як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

ОСОБА_1 надала письмові заперечення на відзив, де зазначила про наявність підстав для відмови у позові.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №321 (а.с. 37).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 вересня 2010 року у справі №2-2088/10, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис №16, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.07.2010 року до повноліття дітей (а.с. 30-31).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені, виданого 03 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_6 змінила ім`я на « ОСОБА_1 » (а.с. 20).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року по справі №2-2088/10 видано дублікат виконавчого листа №2-2088/10 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 липня 2010 року до повноліття дітей, в частині стягнення аліментів на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; постанова набрала законної сили (а.с. 23-29).

Відповідно до наказу Академії Державної пенітенціарної служби №352/ОД від 31 липня 2023 року про зарахування на навчання та додатку №2 до наказу про зарахування на навчання, ОСОБА_3 з 18 серпня 2023 року зараховано курсантом 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти державного бюджету (а.с. 8-12, 18).

Згідно довідки №292 від 01.11.2023, виданої Пенітенціарною академією України, ОСОБА_3 18 серпня 2023 року був зарахований на навчання до Академії Державної пенітенціарної служби з денною формою навчання за державним замовленням (наказ Академії про зарахування від 31.07.2023 №352/ОД). Академію Державної пенітенціарної служби перейменовано в Пенітенціарну академію України. На час навчання курсант перебуває на повному державному утриманні, окрім періодів надання йому відпусток, проходження ознайомчої (навчальної) практики та стажування. Термін закінчення навчального закладу червень 2027 року (а.с. 19).

Судовим наказом від 08 серпня 2023 року по справі №208/3824/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи 04.05.2023 року і до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Право на утримання аліментів припиняється у разі припинення ОСОБА_3 навчання (а.с. 32-33).

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року визнано судовий наказ від 08 серпня 2023 року, виданий у справі №208/3824/23 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини таким, що не підлягає виконанню (а.с. 4-6).

Згідно акту №29/8/2 про підтвердження факту проживання (не проживання) особи/осіб від 17.10.2023, виданого Квартальним комітетом №8 Заводського району м.Кам`янське, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою по АДРЕСА_1 , без реєстрації з батьком ОСОБА_2 з 2021 року по цей день (а.с. 38).

Судом апеляційної інстанції також, встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), яка проживає разом з відповідачкою, що визнається сторонами (а.с. 94).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає повнолітній син/дочка.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту проживання з ним повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи на наступне.

Відповідно до наданих позивачем суду письмових доказів, повнолітнього сина сторін ОСОБА_9 18 серпня 2023 року зараховано до Пенітенціарної академії України (Академії Державної пенітенціарної служби) курсантом 1 курсу денної форми здобуття освіти за кошти державного бюджету; на час навчання курсант перебуває на повному державному утриманні. Наведені факти підтверджуються, зокрема, наказом Академії Державної пенітенціарної служби №352/ОД від 31 липня 2023 року з додатком до нього №2, довідкою №292 від 01.11.2023

(а.с. 8-12, 18, 19).

Пенітенціарна академія України (Академія Державної пенітенціарної служби) знаходиться у м. Чернігів на вул. Гонча, 34, що також підтверджується письмовими матеріалами справи. Ні місцевому, ні апеляційному суду не надано доказів щодо зміни місця розташування вказаного навчального закладу чи про, наприклад, дистанційне навчання курсанта; про наявність відповідних обставин позивачем ні в позовній заяві, ні у подальших поясненнях не зазначено.

Колегія приймає до уваги, що, за загальним правилом, денна форма навчання курсанта, який перебуває на повному державному утриманні, передбачає знаходження та проживання курсанта, у період навчання, у населеному пункті за місцем розташування навчального закладу, тобто у м. Чернігів, або у безпосередній близькості від вказаного населеного пункту.

Отже, суд критично оцінює зміст акту від 17.10.2023 року, де зазначено, що у домоволодінні АДРЕСА_1 янське Дніпропетровської області з 2021 року по цей час мешкає ОСОБА_3 , без реєстрації, з батьком ОСОБА_2 . Вказаний акт не містить даних про джерело походження інформації на підставі якої продемонстрували обізнаність членів комісії, що підписали акт, про факт проживання повнолітнього ОСОБА_9 у вказаному домоволодінні.

Зазначений акт від 17.10.2023 суперечить наведеним вище письмовим доказам щодо перебування повнолітнього ОСОБА_9 на денній формі навчання у м. Чернігів, враховуючи, що м. Камянське розташоване у Дніпропетровськіій області та між вказаними містами значна відстань.

Позивачем не наведено доводів, які б дозволяли зробити висновок про наявність виняткових обставин, що пояснювали б навчання за денною формою повнолітнього ОСОБА_9 у м. Чернігів з одночасним проживанням із батьком у м. Камянсьве (наприклад, дистанційне навчання, його період тощо).

З урахуванням викладеного, позивач не довів наявність підстав для стягнення саме на його користь аліментів з відповідачки на утримання повнолітнього сина у звязку з навчанням останнього.

Колегія звертає увагу, що повнолітній ОСОБА_3 , за наявності підстав, не позбавлений можливості на захист своїх прав та законний інтересів звернутись до будь-кого із батьків з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, у звязку із навчанням, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

Крім того, враховуючи, що, відповідно до наданих позивачем письмових доказів, курсант ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні, не наведено обгрунтування та не доведено потреби курсанта у матеріальній допомозі від матері саме у зіязку із навчанням.

Долучена до відзиву на апеляційну скаргу копія контракту від 17 вересня 2024 року про військову підготовку ОСОБА_3 , де, зокрема, зазначена загальна вартість підготовки у розмірі 28400,0 грн, - не спростовує висновку апеляційного суду про недоведеність позову, оскільки вказаний контракт укладений після предявлення даного позову у листопаді 2023 року та після ухвалення оскаржуваного рішення місцевим судом, отже не був предметом дослідження судом першої інстанції та не був підставою предявлення позову.

Згідно доводів відповідачки, разом з нею проживає неповнолітня дочка сторін; на цей час вони перебувають за межами України через повномасштабну війну та небезпеку для життя.

Колегія звертає увагу, що ні місцевому, ні апеляційному суду позивачем не надано доказів щодо розміру доходів повнолітнього ОСОБА_9 , зокрема, щодо одержання (неодержання) ним стипендії та її розміру.

Згідно наданої відповідачкою декларації ОСОБА_2 за 2023 рік, він зареєстрований у м. Бердичів Житомирської області, а місце його фактичного проживання збігається із місцем реєстрації. ОСОБА_2 має у власності квартиру, приміщення прохідної, житловий будинок, земельну ділянку, легковий автомобіль, причіп; у 2023 році одержав заробітку плату у розмірі 215885 грн та дохід від надання майна в оренду у сумі 11364 грн.

Відповідачкою також, на підтвердження доводів щодо періодичної оплати у добровільному порядку аліментів на утримання повнолітнього сина, надано суду копії платіжних інструкцій ПАТ КБ Приватбанк, згідно яких вона на імя сина ОСОБА_3 у серпні 2023 року перерахувала 500,0 грн, у вересні 2023 1000,0 грн, у жовтні 2023 1500,0 грн, у грудні 2023 1000,0 грн; а також інформацію про транзакцію на суму 1000,0 грн у квітні 2024 року.

Надані відповідачкою роздруківки іноземною мовою без перекладу на державну мову - не є належними та достатніми доказами.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення аліментів до предявлення позову суд також звертає увагу, що, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Позовна заява у даній справі подана до суду 09.11.2023 року, про що свідчить інформація в системі Електронний суд та наявна відмітка на позовній заяві (а.с. 1 3).

Позивачем не наведене обгрунтування та не представлено доказів, з урахуванням змісту ч. 2 ст. 191 СК України щодо стягнення аліментів за період до предявлення позову, вжиття позивачем заходів та ухилення відповідачки від сплати аліментів на утримання сина.

Згідно матеріалів справи, позивачем не заявлене клопотання про надання доказів чи витребування відповідних доказів судом.

Враховуючи обгрунтування позову; надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у позові у повному обсязі, у звязку з безпідставністю та недоведеністю.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідачці необхідно компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 1610 грн 40 коп., згідно платіжної інструкції від 30.05.2024 №0.0..1.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Разом з тим, колегія наголошує, що позивач, за наявності підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом з інших підстав, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп., згідно платіжної інструкції від 30.05.2024 №0.0..1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 27 грудня 2024 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова