Справа № 595/1001/24
Провадження № 2/595/279/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник Чуча С.О., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник Чуча С.О., звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 30.08.2023-100000034 від 30 серпня 2023 року в розмірі 25499,91 грн.

Ухвалою судді від 12 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник Чуча С.О., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13 червня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження у справі. У вказаній заяві відповідач зазначив, що ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року у справі № 921/833/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 . Він, звертаючись до господарського суду Тернопільської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, включив до переліку кредиторів ТОВ «Споживчий центр», звернувши увагу на наявність в нього грошових зобов`язань перед кредитором.За вказаних обставин, посилаючись на приписи законодавства та судову практику, просив закрити провадження у справі, оскільки справа має розглядатися у межах справи про його неплатоспроможність господарським судом Тернопільської області.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви просила суд розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року, який набрав чинності 21 квітня 2019 року. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 по справі № 607/6254/15-ц, з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Також зазначено, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті.

Встановлено, що підставою позову у вказаній цивільній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 30.08.2023-100000034 від 30 серпня 2023 року.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року відкрито провадження у господарській справі № 921/833/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ухвала суду про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність доступна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, набрала чинності).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у цивільній справі № 595/1001/24 було відкрито після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а тому суд в даному випадку застосовує норму ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що дана цивільна справа підлягає передачі до господарського суду Тернопільської області, яким відкрито провадження у справі про неплатоспроможність відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Тим самим, ЦПК України передбачив лише передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції для дотримання територіальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, беручи до уваги спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства щодо надіслання справ до господарського суду, застосовуючи аналогію закону щодо передачі справ за підсудністю, цивільну справу № 595/1001/24 слід передати до господарського суду Тернопільської області, яким відносно ОСОБА_1 відкрито провадження у господарський справі № 921/833/23 про неплатоспроможність та в провадженні якого перебуває дана господарська справа.

Водночас заява відповідача про закриття провадження у цивільній справі № 595/1001/24 не підлягає задоволенню судом, оскільки доводи відповідача про те, що суд має закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не ґрунтуються на вимогах закону та не узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 31, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу № 595/1001/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати до господарського суду Тернопільської області, в провадженні якого перебуває господарська справа відносно фізичної особи ОСОБА_1 про його неплатоспроможність (№ 921/833/23).

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі № 595/1001/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Л. І. Созанська