Справа № 188/1372/22
Провадження № 2/188/64/2024
25 грудня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 визначено територіальну підсудність справ Алчевського міського суду Лисичанському міському суду Луганської області.
Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність справ Лисичанського міського суду Луганської області змінено на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Національна академія внутрішніх справ України (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 05.01.2018 між сторонами було укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ (договір розстрочення), відповідно до п. 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 та наказу МВС України від 17.07.2017 № 593 «Про затвердження Примірної форми договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року».
Відповідно до умов договору розстрочення відповідачем не відшкодовано в повному обсязі витрат, пов`язаних з утриманням, а отже не виконано умов договору розстрочення. Позивач, посилаючись на статті 11, 526, 610, 611, 623, 625 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, прохає стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 30 854,89 грн та понесені ним судові витрати в розмірі 2 481 грн.
Ухвалою суду від 23.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих суду доказів, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення .
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується договором про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, укладеного сторонами: від 05.01.2018р., відповідно до п.1.1 та п.3.3. договору відповідач зобов`язувався протягом одного року з дня підписання договору розстрочення сплатити суму відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії внутрішніх справ, у сумі 39 545 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 37 коп., тобто до 06.01.2019 року (а.с.12).
Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань між сторонами підтверджено позивачем копією довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національній академії внутрішніх справ, з якої вбачається, що фактично відповідачем сплачено лише 15 585 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 00 коп (а.с. 14).
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), зазначено у ст. 610 ЦК України.
Відповідач умов договору та вимог закону не дотримувалася, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачем, за ним утворилась заборгованість, яка становить 30 854 (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 89 копійок, що складається з такого: 23 960,37 грн - вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі; 4 779,44 грн - втрати внаслідок інфляції; 2 115,08 грн - три відсотки річних від простроченої суми (а.с.15-17).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.
Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).
Отже, судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, укладеного між ним та позивачем, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 30 854,89 грн, відзив на позов із запереченнями проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, за таких підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням № 228376453 від 10.02.2022 (а.с.1) судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн.
На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ України судові витрати в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Повідомити ОСОБА_1 про це рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда