РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року м. Мукачево Справа №303/8774/24

2-о/303/469/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Кость В.В.,

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи: (1) ОСОБА_2 ;

(2) Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме відносно того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ухвали суду від 5 листопада 2024 передану на розгляд суду заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. У визначений ухвалою суду строк представник заявника звернулася із заявою про усунення недоліків та подала заяву у новій редакції.

Як на підставу для задоволення заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона є дочкою ОСОБА_2 , однак внаслідок розбіжностей у написані її прізвища в документах, вона не може у позасудовому порядку встановити факт родинних відносин з матір`ю.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення пенсії. Іншим шляхом даний факт встановити неможливо, тому заявник змушена звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин.

На підставі ухвали суду від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Від заінтересованих осіб (1), (2) письмових пояснень щодо заяви до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частинами першою і другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

В свою чергу, під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Згідно з даними «Свидетельства о рождении» від 21.11.1960 НОМЕР_6 « ОСОБА_3 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «отец» зазначено - « ОСОБА_4 », в графі «мати» зазначено -« ОСОБА_5 ». Місце народження - « ОСОБА_6 » (а.с. 6).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України (а.с.7) місцем народження заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 також є м. Копейск.

В матеріалах справи міститься копія заповіту складеного 02.10.2024 року посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Ковач Н.О. (зареєстровано в реєстрі за №1841) відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , усе своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Копейськ Челябінської області (СРСР).

У тексті заяви ОСОБА_1 посилається на те, що її прізвище « ОСОБА_7 » змінювалось у зв`язку із укладенням шлюбів. За доводами заявника перший шлюб був зареєстрований та розірваний в Узбекистані, однак отримати копію свідоцтва про шлюб вона не може.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься копія «свидетельства о расторжении брака» на російській мові від 09.02.1984 НОМЕР_7 між « ОСОБА_8 » і « ОСОБА_9 ». Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » (а.с.36).

За доводами заявника другий свій шлюб вона уклала з ОСОБА_11 на підтвердження чого нею надано копію «свидетельства о заключении брака» на російській мові від 12.04.1984 НОМЕР_8, з якого вбачається, що між « ОСОБА_12 » і « ОСОБА_9 » було зареєстровано шлюб (а.с.37).

В матеріалах справи містяться заяви громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в яких зазначені особи повідомляють про те, що заявник та ОСОБА_2 знаходяться в родинних відносинах та ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 . Поряд з цим, суд критично ставиться до таких заяв, оскільки письмові пояснення наведені не можуть вважатися допустимими доказами у справі, враховуючи те, що такі свідки особисто повинні бути допитані судом в порядку, передбаченому ст.ст. 229-230 Цивільного процесуального кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи, заявником не було заявлено клопотання про виклик в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які б могли підтвердити факт родинних відносин.

Аналізуючи фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності положенням законодавства, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.318 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Поряд з цим, суд приходить до висновку, що встановлення юридичного факту родинних відносин не відповідає меті з якою заявник звернувся до суду.

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та ІІІереметьєв проти України", пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі "Меньшакова проти України").

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц (провадження № 61-18514сво21), зазначено, що "у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки".

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 зазначила відповідну мету - оформлення пенсії. Іншим шляхом заявник вважає, що встановити даний факт неможливо.

Поряд з цим, в якості заінтересованої особи нею зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області, тоді як рішення про відмову в призначенні пенсії №49 від 16.02.2024 року прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Таким чином, заявником невірно визначено коло заінтересованих осіб.

Водночас, як вбачається зі змісту рішення про відмову в призначенні пенсії №49 від 16.02.2024 року прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (надалі - Рішення) (а.с. 49-50) відмова у призначенні пенсії заявникові не пов`язується із необхідністю встановлення факту родинних відносин між нею (як дочкою) та ОСОБА_2 (як матір`ю).

У заявника відсутній страховий стаж. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання відповідно до диплому НОМЕР_1 з 01.09.1977 по 25.06.1979. В даному документі зазначено прізвище заявника « ОСОБА_7 », що не відповідає даним паспорту - « ОСОБА_16 ». Для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду навчання необхідно надати витяг з державного реєстру РАЦС громадян.

В свою чергу, неможливість в позасудовому порядку отримати зазначений документ або будь-який інший, на підставі якого можна встановити фактичні дані щодо укладення шлюбу заявником та, як наслідок, зміни нею прізвища, суду не надано.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив своїм листом від 20.02.2024 року №142/31.3-21 заявника про те, що підготував пакет документів щодо витребування довідки про шлюб відносно ОСОБА_17 - ОСОБА_3 , який був укладений 14.11.1979 року. Зазначені документи надіслані для пересилання до компетентних органів Республіки Узбекистан для подальшого виконання. Відповіді чи документу про державну реєстрацію шлюбу відносно вищезазначених осіб з компетентних органів Республіки Узбекистан не надходило. Також заявнику роз`яснено, що вона може звернутися повторно до будь-якого відділу ДРАЦС для оформлення відповідної анкети та пакету документів для витребування довідки про шлюб та подальшого надсилання (через територіальні органи Міністерства юстиції) в компетентні органи іноземної держави, де складено відповідний актовий запис (а.с. 38).

Також як вбачається зі змісту Рішення до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_2 ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки в даному документі відсутня відмітка про отримання паспорту. У разі відсутності відмітки, слід зазначити інформацію про здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку або надати паспорт дитини.

До страхового стажу заявника не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки відсутній зв`язок прізвищ « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_10 ».

Заявнику також роз`яснено в Рішенні, що для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду роботи необхідно надати витяг з державного реєстру РАЦС громадян або уточнюючу довідку, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристику, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи , які містять відомості про період роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії від 16.02.2024 №49, пов`язане з відсутністю у заявника страхового стажу через те, що їй не було зараховано:

- період навчання відповідно диплому НОМЕР_1 з 01.09.1977 по 25.06.1979, оскільки, в даному документі зазначено прізвище заявника « ОСОБА_7 », що не відповідає даним паспорту - « ОСОБА_16 »;

- період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_2 - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- період роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_3 , через відсутній зв`язок прізвищ « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_10 ».

В контексті наведеного, суд звертає увагу заявника, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

У пункті 12 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що: «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж».

Враховуючи, що заявником належними та допустимим доказами не доведено, що встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю неможливо в позасудовому порядку, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення для призначення пенсії, зважаючи на неправильно визначене коло заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись та ст.ст. 2, 3, 12, 13, 258, 259, 263-265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви - відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник заявника: ОСОБА_19 , АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи: (1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

(2) Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 88008, м.Ужгород, пл. Народна 4, .

Суддя В.В. Кость