Номер провадження: 22-ц/813/104/24
Справа № 492/70/15-ц
Головуючий у першій інстанції Борисова С.П.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 492/70/15-ц

Номер провадження: 22-ц/813/104/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

учасники справи:

- позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання про закриття провадження в частині позовних вимог під час розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічними позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договорів поруки припиненими, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Арцизького районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Борисової С. П. 07 лютого 2017 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить стягнути з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором від 13 жовтня 2006 року та процентами на загальну суму - 44 858 доларів 88 центів США та по пені у розмірі - 66 286,98 грн.. Також Банк просить стягнути понесені ним судові витрати.

Банк обґрунтовує первісні позовні вимоги тим, що 13 жовтня 2006 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, до якого вносилися зміни на підставі додаткових угод, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі - 50 тис. доларів США, зі сплатою - 10,00% річних, строком - до 13 жовтня 2027 року.

Відповідно до умов додаткової угоди від 22 квітня 2010 року № 3 змінено схему погашення кредиту, згідно з якою відповідач ОСОБА_1 зобов`язався погашати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі, встановленому пунктом 2 додаткової угоди, та сплати процентів у розмірі, встановленому пунктом 1.4. додаткової угоди. Також продовжено строк повернення кредиту - до 13 жовтня 2036 року.

У той же день для забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були укладені окремі договори поруки, за якими кожний з них зобов`язався солідарно із позичальником відповідати за виконання зобов`язання за кредитним договором.

Позичальник, як і поручителі, зобов`язання за кредитним договором і договорами поруки належним чином не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого станом на 18 серпня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі - 44 858,88 долара США та пенею у розмірі - 66 286,98 грн., з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі - 37 800,34 долара США; - прострочена заборгованість за процентами у розмірі - 7 058,54 долара США; - пеня за несвоєчасне погашення за кредитом у розмірі - 15 932,81 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі - 50 354,17 грн. (Т. 1, а. с. 2 5, Т. 2, а. с. 1 5, Т. 3, а. с. 18 20 ).

У вересні 2015 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду із окремими вищевказаними зустрічними позовами до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою.

Підстави та вимоги зустрічних позовів за кожним позовом є ідентичними та мотивовані тим, що 13 жовтня 2006 року для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 13 жовтня 2006 року між поручителями та Банком були укладені окремі договори поруки, за якими кожний з них окремо зобов`язався солідарно із позичальником відповідати за виконання зобов`язання за кредитним договором.

Зазначають, що вони не були повідомлені Банком про зміну в бік збільшення процентної ставки за користування кредитом та продовження строків повернення кредиту, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посилаючись на частини першу, четверту статті 559 ЦК України, просили суд визнати поруку припиненою (Т. 2, а. с. 130 134, 137 141, 144 148, 152 156, 158 162, Т. 3, а. с. 69 77, 111 117, 118 124, 125 131, 132 138, Т. 4, а. с. 113 126).

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 07 лютого 2017 року задоволено частково вищевказаний позов ПАТ «УкрСиббанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 13.10.2006 року та процентам на загальну суму - 44 858 доларів США 88 центів, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 07.02.2017 р., виходячи з розрахунку 2 726,27 грн. за 100 доларів США, - 1 222 974,19 грн., та по пені у розмірі - 66 286 гривень 98 копійок. Також стягнуто судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 3 654 гривні.

Зустрічні позови ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договорів поруки припиненими задоволено.

Визнано припиненими договори поруки: - № 49871 з наступними до нього додатковими угодами, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 13 жовтня 2006 року; - № 49873 з наступними до нього додатковими угодами, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 13 жовтня 2006 року; - № 49875 з наступними до нього додатковими угодами, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 13 жовтня 2006 року; - № 239502 з наступними до нього додатковими угодами, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 20 липня 2009 року; - № 239503 з наступними до нього додатковими угодами, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 20 липня 2009 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові втрати по сплаті судового збору на користь кожного з відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у розмірі - по 487,20 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі, як солідарні боржники порушили умови кредитного договору та договору поруки, належним чином не виконували своїх зобов`язань, на вимоги Банку не реагували. Розмір заборгованості визначений Банком відповідно до вимог закону та умов кредитного договору.

Задовольняючи зустрічні позови, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник повністю припинив здійснювати виплати за кредитним договором з - 27 грудня 2012 року, а по процентам з - 17 січня 2014 року. За таких обставин у кредитора виникло право пред`явити вимогу до поручителів про виконання порушеного основного зобов`язання боржника. 04 листопада 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» було направлено на адресу поручителів листи із вимогою про усунення порушення зобов`язань. Проте з позовом до позичальника та/або поручителів ПАТ «УкрСиббанк» у шестимісячний строк після припинення позичальником здійснення виплат за кредитним договором не зверталось. У зв?язку з цим наявні підстави для визнання поруки припиненою на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України (Т. 4, а. с. 192 196).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2017 року відхиллено апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк», рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що позичальник, як і поручителі, порушили умови кредитного договору та договорів поруки щодо своєчасного погашення кредиту. У зв`язку з вказаним, Банк має право на дострокове стягнення всієї суми заборгованості. Також суд апеляційної інстанції погодився з висновками районного суду щодо підстав задоволення зустрічних позовів, зазначивши, що у шестимісячний строк з моменту припинення сплати позичальником заборгованості за кредитним договором Банк з позовом до позичальника та/або поручителів не звертався (Т. 5, а. с. 45 48).

Постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року задоволено частково касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що умовами спірного кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника по поверненню боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку.

Отже, унаслідок вказаних умов кредитного договору та у зв`язку з неналежним виконанням цих зобов`язань позичальником - ОСОБА_1 шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України для пред?явлення Банком, як кредитором, вимог до поручителів, оскільки поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, про повернення заборгованих коштів, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу окремо.

При новому розгляді справи апеляційному суду слід врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (Т. 5, а. с. 108 114).

Під час нового апеляційного розгляду справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в апеляційній скарзі просить рішення суду в частині відмови стягнення заборгованості з відповідачів, та в частині задоволення зустрічних позовів скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь банку в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 858,88 долара США та пеню у розмірі 66 286,98 грн..

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою відмовити. Стягнути з відповідачів на користь Бану понесені судові витрати у розмірі 3 654 грн. у рівних частках з кожного.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про припинення договорів поруки (Т. 4, а. с. 200 208).

Виходячи з вищевказаних доводів та вимог апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржено Банком в частині відмови у задоволенні позовних вимог останнього до поручителів та задоволення зустрічних позовів поручителів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.01.2020 вказану справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду (Т. 5, а. с. 117).

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя №1612/0/15-21 від 20.07.2021 "Про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку", було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2021 у вказаній справі визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя (суддя-доповідач) Колесніков Г.Я.; - судді - Сєвєрова Є.С., Вадовська Л.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.2021 року вказану справу прийнято до провадження іншої колегії суддів та призначено справу до розгляду (Т. 5, а. с. 172).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.06.2022 року витребувано з Арцизького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 28 Червня, 94, м. Арциз, Одеська обл., 68400) повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (Т. 5, а. с. 225 225 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.12.2022 року витребувано з Арцизького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 28 Червня, 94, м. Арциз, Одеська обл., 68401, e-mail: ) копію актового запису про смерть ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії: НОМЕР_2 , виданий Арцизьким РО УМВС України в Одеській області 23 грудня 1997 року) (Т. 5, а. с. 237 237 зворотна сторона).

Рішенням № 96/0/15-23 від 21 лютого 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_8 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: - головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_9 ; - судді - Сєвєрова Є.С., Вадовська Л.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.04.2023 року призначено справу до розгляду (Т. 6, а. с. 7 7 зворотна сторона).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 20.08.2024 року №2518/0/15/-24 суддю ОСОБА_9 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Матеріали цивільної справи передано до Одеського апеляційного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 року визначено інший склад колегії суддів: - головуючий суддя Заїкін А.П.; - судді - Таварткіладзе О.М., Погорєлова С.О..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.09.2024 року вказану справу прийнято до провадження іншої колегії суддів та призначено справу до розгляду (Т. 6, а.с.94 94 зворотна сторона).

На обговорення винесено питання про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі в частині позовних вимог Банку до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та вимог ОСОБА_5 до Банку про визнання поруки припиненою, у зв`язку зі смертю останнього.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для розгляду питання про скасування рішення та закриття провадження у справі в частині позовних вимог, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути вищевказане питання за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши питання про скасування рішення та закриття провадження в частині позовних вимог, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, підлягає задоволенню частково.

13 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі - 50 тис. доларів США, зі сплатою - 10 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення - не пізніше 13 жовтня 2027 року (Т. 1, а. с. 12 - 31,).

12 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої було змінено строки сплати процентів - з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти (Т, 1, а. с. 26 - 31).

14 липня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2, за якою було змінено схему погашення кредиту (Т. 1, а. с. 32).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 3, за якою було змінено схему погашення кредиту. ОСОБА_1 з дати підписання угоди зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом внесення щомісячних ануїтентних платежів в день сплати ануїтентного платежу, яким визначено 25 число кожного календарного місяця строку кредитування. Також сторонами досягнуто згоди щодо зміни розміру процентів за користування кредитом та строки їх сплати, кінцевого строку повернення кредиту, який визначено як - 13 жовтня 2036 року. Сторони також домовилися про те, що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме - 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме номер - 2 (Т. 1, а. с. 33 - 35).

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, 13 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 49871, за яким поручитель зобов`язалась нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (Т. 1, а. с. 36 - 37).

20 липня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 49871, за яким поручитель надала свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 1, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 38).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки № 49871, за яким поручитель надала свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 3, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 39 - 40).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 13 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 49873, за яким поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (Т. 1, а. с. 41 - 42).

20 липня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 49873, за яким поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 1, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 43).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки № 49873, за яким поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 3, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 44 - 45).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 13 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 49875, за яким поручитель зобов`язалась нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (Т. 1, а. с. 46 - 47).

20 липня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 49875, за яким поручитель надала свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 1, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 48).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки № 49875, за яким поручитель надала свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 3, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 49 - 50).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 20 липня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 239502, за яким поручитель зобов`язалась нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (Т. 1, а. с. 51 - 53).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 239502, за яким поручитель надала свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 3, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 54 - 55).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 20 липня 2009 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 239503, за яким поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (Т. 1, а. с. 56 - 58).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 239503, за яким поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 3, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 59 - 60).

Згідно з пунктом 2.1. вищевказаних договорів поруки, у випадку зміни умов основного договору поручитель підписанням цього договору підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін.

Позичальник, як і поручителі, зобов`язання за кредитним договором і договорами поруки належним чином не виконували, на вимоги Банку не реагували, унаслідок чого станом на 18 серпня 2015 року виникла заборгованість за кредитом, яка за розрахунком банку, становить - 44 858,88 долара США та пеня у розмірі - 66 286,98 грн., з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі - 37 800,34 долара США; - прострочена заборгованість за процентами у розмірі - 7 058,54 долара; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі - 15 932,81 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі - 50 354,17 грн.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 строків погашення заборгованості за кредитом та процентами, з метою досудового врегулювання спору, ПАТ «УкрСиббанк» 04 листопада 2014 року направило відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, які залишені відповідачами без задоволення (Т. 1, а. с. 61 - 69).

Під час апеляційного перегляду рішення, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть №515 (Т. 6, а. с. 17).

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині щодо відмови у задоволенні первісних вимог Банку до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та задоволення вимог ОСОБА_5 до Банку про припинення поруки підлягає скасуванню із закриттям провадження у вказаній частині, з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Як встановлено матеріалами справи з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором 20 липня 2009 року між Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 239503, за яким поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (а.с. 56-58, т. 1,).

22 квітня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 239503, за яким поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов`язання відповідно до умов додаткової угоди № 3, укладеної між банком та ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 59 - 60).

Під час апеляційного перегляду рішення, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть №515 (Т. 6, а. с. 17).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Тобто, по суті, договір поруки це договір із відкладальною обставиною (ст. 212 Цивільного кодексу), виникнення обов`язку за яким (у поручителя) поставлено в залежність від настання обставини прострочення боржника.

Стаття 608 Цивільного кодексу встановлює, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним із його особою та у зв`язку з цим його не може виконати інша особа.

Колегія суддів вважає, що оскільки порука є зобов`язанням особистим, тому воно не спадкується. Відповідно, в разі смерті поручителя його спадкоємці не є солідарними боржниками за кредитним договором.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим необхідно скасувати. Провадження у вказаній частині необхідно закрити.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: - настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів наголошує на тому, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до статті 255 ЦПК України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Пункт 2 частини 1 статті 389 ЦПК України не містить вказівок про те, що ухвала суду апеляційної інстанції про закриття провадження може бути оскаржена в касаційному порядку. Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки питання про відмову від позову, визнання рішення суду нечинним та закриття провадження у справі вирішено апеляційним судом, то дана ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 49, 255, 367, 368, 374, 377, 389, 390, ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 07 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим скасувати.

Провадження у справі в частині первісних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічними позовними вимогами ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 30 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе