Провадження № 2-о/761/623/2024
УХВАЛА

04 листопада 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 МО України, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Так, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що наявні підстави для залишення її без руху, виходячи з наступного.

Зі змісту заяви вбачається, що брат заявника зник безвісти під час виконання бойового завдання. Однак, вказуючи обставини, які ймовірно можуть свідчити про загибель ОСОБА_2 , заявник просить суд оголосити його не таким, що загинув, а таким, що зник безвісти за особливих обставин.

Статтею 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

У той же час, ч.2 ст. 46 ЦК України, визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що безвісна відсутність фізичної особи та те, що фізична особа зникла за певних обставин є різними за своїм змістом поняттями.

Якщо громадянин пропав безвісти за наявності обставин, що загрожували йому смертю, або обставин, що дають підстави припустити його загибель (під час воєнних дій) і це підтверджено відповідними органами, то визнання такої особи безвісно відсутньою в судовому порядку не проводиться. В даному випадку заінтересовані особи вправі звернутись до суду із заявою про оголошення особи, яка пропала безвісти, померлою.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.01.2021 р. у справі № 154/2135/17, та зазначив, що «виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України.».

Так, долучені до заяви докази доводять факт безвісної відсутності ОСОБА_2 та фактично не потребують для констатації цього факту судового рішення. Однак, для досягнення мети, про яку зазначає заявник, вбачається за доцільне ініціювати питання про оголошення особи померлою в результаті загибелі під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як в межах заявлених вимог. Зважаючи на те, що заявником наводяться обставини ймовірної загибелі брата при виконанні бойового завдання під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, а заявлені вимоги стосуються питання оголошення брата безвісно відсутнім, суд пропонує заявнику уточнити заявлені вимоги, з врахуванням вищенаведених приписів закону та правового висновку Верховного Суду.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч.4 ст. 294 ЦПК України).

Так, заявником після уточнення заявлених вимог необхідно вказати в якості заінтересованих осіб, крім військової частини НОМЕР_1 МО України, усіх спадкоємців ОСОБА_2 (дружину, дітей, батьків, братів, сестер), із зазначенням їх прізвища, ім`я та по батькові, місця проживання, реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта (якщо такі відомості відомі), відомих номерів засобів зв`язку, адрес електронної пошти та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Також необхідно вказати заінтересованою особою відповідний орган РАЦС, який здійснює державну реєстрацію смерті, із зазначенням повного найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів зв`язку, адрес електронної пошти та відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, заявнику з метою усунення визначених недоліків необхідно надати суду заяву в новій редакції з уточненими заявленими вимогами та суб`єктним складом, а також її копії та копії всіх доданих до неї документів відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Крім того, заявнику необхідно надати читабельну копію наказу про результати службового розслідування, оскільки долучена до матеріалів заяви фотокопія цього наказу неналежної якості, з якої неможливо розібрати його зміст.

Згідно з ч.9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад судочинства (аналогія права).

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що заява подана з порушенням вимог ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити її без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником цієї ухвали, попередивши, що в разі неусунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: