Провадження №2/592/3163/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт прийняття ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, після смерті сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати просить залишити за позивачкою.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина. За життя баба склала заповіт, який посвідчений 12.10.2000 року державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Чернишенко В.В., відповідно до якого все своє майно, належне їй на день смерті і взагалі все те, на що за законом вона матиме право, заповіла позивачці ОСОБА_1 .

Згідно листа приватного нотаріуса Цирульник В.В., матеріали спадкової справи 23/2018, заведеної 03.04.2018 року до майна ОСОБА_4 , спадкоємцем за заповітом є її онука - позивачка по справі ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, інших спадкоємців, які прийняли спадщину - немає.

Відповідно до договору дарування 5/6 частин житлового будинку, посвідченого 30.09.2000 року державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Чернишенко В.В., позивачка є власницею 5/6 часток житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначеним договором 4/6 часток зазначеного були подаровані позивачці її бабою - ОСОБА_2 , 1/6 частка - матір`ю ОСОБА_5 .

Зазначений будинок був побудований бабою та дідом позивачки, баба ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку будинку згідно ст. 22 КпШС УРСР, а 1/6 частку будинку успадкувала після смерті свого чоловіка (діда заявниці) відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.1990 року. У свою чергу, мати позивачки ОСОБА_5 , також відповідно до зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала 1/6 частку будинку після смерті свого батька ОСОБА_6 , яку в подальшому подарувала своїй доньці - позивачці ОСОБА_1 . Решта будинку, а саме 1/6 частка також згідно вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом була успадкована сином діда й баби (рідним дядьком) позивачки ОСОБА_3 .

Дядько позивачки, ОСОБА_3 , згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2 віці 47 років. Останні декілька років дядько тяжко хворів, внаслідок хвороби і помер у досить ранньому віці, свого віку доживав у матері ОСОБА_2 , часто навідувався до рідної тітки, якій був майже як син, оскільки остання взагалі не мала дітей, до села Червоного Сумського району Сумської області. Саме так і трапилося, що під час перебування у рідної тітки у с. Червоному, дядько і помирає, виконком Червоненської сільської ради Сумське району Сумської області склав актовий запис про смерть за № 23. Похований ОСОБА_3 біля своїх діда та баби на кладовищі у с. Червоному (нині Старому) Сумського району Сумської області. Похованням та організацією усіх ритуальних заходів займалася бабуся позивачки ОСОБА_2 .

Після поховання сина, ОСОБА_2 залишалася проживати у будинку по АДРЕСА_1 , де проживала протягом останніх 17 років. Згідно збереженої у позивачки копії паспорта бабусі ОСОБА_2 , бабуся з 25.10.1965 року була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , жодних інших відміток про зміну місця проживання паспорт не містить. Тотожна інформація значиться і в будинковій книзі, де зазначено, що ОСОБА_2 була зареєстрована у цьому домоволодінні з 25.10.1965 року. Окрім цього, у договорі дарування від 13.10.2000 року, а також у заповіті від 12.10.2000 року, адреса мешкання ОСОБА_2 зазначається як АДРЕСА_1 . Разом із цим, згідно довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послу від 04.10.2003 року, бабуся ОСОБА_2 значиться зареєстрованою у вказаної будинку, інших зареєстрованих осіб немає. Актом КП «Міськводоканал» від 08.08.2003 року у присутності абонента ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , встановлено площу поливальної ділянки у 50 м2. Також, низкою договорів про надання комунальних послуг, газопостачання, вивезення сміття встановлюється факт постійного проживання ОСОБА_2 у будинку, а також користування нею будинком по АДРЕСА_1 . Увесь цей час бабуся, попри те, що подарувала свою частку у будинку заявниці, залишилася проживати у цьому будинку, підтримувала його в житловому стані, обробляла присадибну ділянку. Будучи вже в досить похилому віці, здавала в оренду декілька кімнат студентам, а гроші, отримані за оренду, передавала заявниці у якості матеріальної допомоги у в облаштуванні будинку та прибудинкової ділянки. Увесь час, поки бабуся мешкала у вказаному будинку, позивач допомагала їй у всьому, прибирала, прала, готувала їжу, допомагала обробляти город та підтримувати будинок у нормальному житловому стані.

Таким чином, позивач зазначає, що будучи зареєстрованою у будинку по АДРЕСА_1 , на день відкриття спадщини та протягом 6 місяців після смерті сина ОСОБА_3 , фактично проживаючи у вказаному домоволодіння його мати (баба позивачки) ОСОБА_2 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, більше того, ОСОБА_2 подарувала свою частку у домоволодінні 30.10.2000 року позивачці, тобто фактично розпорядилась частиною будинку протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, що свідчить про фактичне управління та володіння ОСОБА_2 спадковим майном, що залишилось після смерті її сина ОСОБА_3 . Встановлення зазначеного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки надасть можливість їй оформити спадщину. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, тому позивачка вимушена звертатися до суду із даною позовною заявою. Тому, позивачка ОСОБА_4 була вимушена звернутися до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 29.11.2024 року було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Давидов А.Г. надав суду заяву, в якій просив проводити судові засідання без його участі та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Сумської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому зазначив наступне. Мати померлого дядька позивачки була спадкоємицею першої черги за законом. Позивачка підтвердила довідкою про склад сім`ї місце проживання її покійної баби за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, при розгляді справи представник відповідача просить врахувати судову практику, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи прав та законних інтересів Сумської міської ради та інших осіб.

Оскільки відповідач фактично не має заперечень проти заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні.

Спірні правовідносини по справі виникли з приводу спадкових прав.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України від 18 липня 1963 року.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про встановлення факту прийняття її бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті сина останньої, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В даному випадку вимога позивача про встановлення факту підлягає розгляду за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.10.2017 року, виданим Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1273 (а.с.5). ОСОБА_2 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що вказано в копії договору дарування від 30.10.2000 року на 5/6 частин житлового будинку (а.с.8); копією заповіту ОСОБА_2 від 12.10.2000 року (а.с.9), копією паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , виданим Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області (а.с.11); копією довідки про склад сім`ї (а.с.14); копіями договорів на надання комунальних послуг на ім`я ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-18). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. За життя баба склала заповіт АВН № 393409, який посвідчений 12.10.2000 року державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Чернишенко В.В., відповідно до якого все своє майно, належне їй на день смерті і взагалі все те, на що за законом вона матиме право, заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 віці 47 років (а.с.6). Згідно із копією Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданим нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 успадкували в рівних частках майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , а саме: частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до пункту 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України його положення застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 пункту 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Враховуючи вищенаведене, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України РСР.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 549 ЦК 1963 року, якою визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до статті 529 Цивільного кодексу України РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

-якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Отже, із наданих суду доказів в їх сукупності встановлено, що ОСОБА_2 вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, після смерті свого сина, дядька позивачки ОСОБА_3 . Тому вимога ОСОБА_1 про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 після смерті її сина ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат в позовній заяві позивач просить не проводити.

На підставі ст.ст. 1268, 1270 ЦК , керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном після смерті сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Сумська міська рада, м. Суми, площа Незалежності, буд. 2, .

Суддя І.М. Фоменко