Справа № 214/7776/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Малаховської І.Б.

секретар судового засідання Нестеренко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк»» про визнання іпотеки припиненою та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 Червня 2008 року між ВАТ «СЕБ-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1525. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором сторонами укладено договір іпотеки від 05 червня 2008 року № 1525, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, підтверджується договором купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. 05.06.2008 року за реєстром №3112, зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» та в реєстрі права власності на нерухоме майно згідно витягу №19228877 від 18.06.2008 року

У листопаді 2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого на здійснення ліквідації ПУ АТ «Фідобанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2018 року позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Просить визнати Договір іпотеки №1525 від 05.06.2008 року укладений між ВАТ « СЕБ Банк» - припиненим.

Вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, посилаючись на безпідставність позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову. Зокрема, вказував на те, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в основному про те, що позов банку було залишено без розгляду з причині неприбуття до судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Також вказав, що на даний час основне зобов`язання залишається не виконаним, тому кредитор має право на досягнення заборгованості за кредитним договором, що залишилася після звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою АДРЕСА_1 за рахунок майна, що передане в іпотеку згідно іншого договору іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, вказував на те, що відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язанням шляхом звернення на предмет іпотеки.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року замінено відповідача Публічне Акціонере Товариство « Фідобанк» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки припиненим на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю « Спектрум Ессетс».

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою просили суд позов задовольнити, а справу розглянути в його відсутність.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, просив суд у задоволені позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені ним у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» тут і далі у редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно із ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст.605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує права третіх осіб щодо майна кредитора.

Прощення (анулювання) боргу - це односторонній правочин, який вчиняє кредитор та який не потребує дій на його виконання. Правочин, спрямований на припинення зобов`язання прощенням боргу, слід вважати вчиненим в момент отримання боржником письмової заяви кредитора про прощення боргу.

Також, статтєю 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Судом в встановлено, що 05 червня 2008 року між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 1525, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 80 000,00 дол. США зі сплатою 8,5 % річних строком до 05 червня 2028 року (А.С.5-9)

На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором від 08 червня 2008 року між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 1525, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_2 та на підставі якого зареєстровано обтяження предмета іпотеки зазначеної квартири, номер запису №245 від 05.07.2008 року. (а.с.10-13)

В зв`язку з неналежним виконанням позивачем зобов`язань за договором кредиту № 1525 від 05 червня 2008 року відповідачем було надісланого йому лист вимогу від 14.09.2015 року згідного якого, ОСОБА_1 необхідно у 30-денний термін з дня надіслання банком вимоги виконати порушене зобов`язання та повернути всю суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 1 229 380,02 грн, тобто заборгованість в гривні 21951,82 грн. та доларів США -55 390,38 або еквівалент в національній валюті по курсу НБУ 1 207 428,20 грн, або передати предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 яка належить ОСОБА_1 у володіння Банку ( а.с. 18-19).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25.11.2016 року відкрито провадження у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУ АТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ( а.с. 16).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року цивільну справу за позовом уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації ПУ АТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом по захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним - залишено без розгляду. Роз`яснено сторонам у справі, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права позивача повторно звернутися до суду з позовом. ( а.с.14-15).

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається не те, що у листопаді 2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого на здійснення ліквідації ПУ АТ «Фідобанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.12.2018 року позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Таким чином Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого на здійснення ліквідації ПУ АТ «Фідобанк» не реалізував своє право вимоги, щодо первісного зобов`язання та втратив право вимоги за договором іпотеки.

Проте, законом визначено підстави припинення іпотеки: припинення зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до п. 1.1 Договір іпотеки № 1525 забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 1525 від 05.06.2008 року зі змінами та доповненнями до нього, надалі «Кредитний договір», що укладений між Іпотекордателем та Іпотекодавцем, та належне виконання власних зобов`язань Іпотекодавця за вказаним Кредитним договором, за умов якого останній зобов`язується перед Іпотекодржателем повернути наданий йому кредит до 05 червня 2028 року в розмірі 80 000,00 доларів США, сплатити відсотки за його користування та комісії згідно з умовами Кредитного договору, а також сплати неустойки ( штраф , пеня) за прострочення повернення кредиту тощо та сплата відсотків, що передбачені Кредитним договором.

Згідно п. 2.1. Договір іпотеки № 1525 зобов`язання , забезпечене іпотекою вважається виконаним, якщо фактично погашено кредит , сплачені відсотки, комісії, неустойки за прострочення кредиту і прострочення сплати відсотків і сплачені витрати , пов`язані з виконанням та інші ( а.с. 10 зворот)

Відповідно до п. 2.6 вищезазначеного договору у випадку часткового виконання зобов`язання Іпотекодавцем по Кредитному договору, іпотека зберігається в повному обсязі.

Згідно п. 4.1 Договору іпотеки № 1525 , цей договір набирає законної чинності з моменту його нотаріального посвідчення та до повного виконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (наведений висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц, Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі №910/16461/16; Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 522/407/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі №522/407/15-ц вказала, що для вирішення питання про припинення іпотеки суди повинні встановити факт припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з його повним і належним виконанням боржником.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що позивач заборгованість за кредитним договором не сплатив, а отже відсутні підстави для визнання договору іпотеки припиненим.

В свою чергу, матеріали справи не містять первинних документів на підтвердження повного виконання кредитного договору № 1525 від 05 червня 2008 року, а також погашення відповідних сум заборгованості.

Враховуючи, що позивачем не доведено відсутність у нього зобов`язання за кредитним договором № 1525, суд доходить висновку про відсутність підстав для припинення іпотечного договору на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог про вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 , суд зазначає, що дана вимога є похідною від вимоги про визнання договору іпотеки припиненим.

Крім того, з гідно ч.3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Положення підпунктів 5.1. п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачають, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при припиненні (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); та за рішенням суду.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача (ч.5 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). В разі відмови держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду вилучити з Реєстру іпотек та заборон відчуження відповідний запис, така відмова може бути предметом окремого судового розгляду.

Правове питання визнання обтяження припиненим в судовому порядку не може бути предметом позову, оскільки обтяження є способом забезпечення виконання зобов`язання, є похідним та залежним від зобов`язання, а отже предметом позову можуть бути виключно питання відносно наявності, припинення, зміни зобов`язання, його обсягу та відповідності накладеного обтяження,як підстави припинення засобу забезпечення виконання зобов`язання обтяження.

При розгляді даної категорії справ суд має встановити наявність певних підстав (обставин), які є наслідком припинення обтяження, як то зокрема виконання зобов`язання на забезпечення якого встановлювалось обтяження, припинення зобов`язання шляхом вчинення правочину у виді прощення боргу, відсутність з боку кредитора посилань (намірів) щодо подальшого виконання зобов`язання, припинення правовідносин.

За таких підстав, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 , оскільки дана вимога є похідною від вимоги про визнання договору іпотеки припиненим та заявлена передчасно до неналежного відповідача.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати пов`язані з розглядом справи суд покладає на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.3,8,10, 11,15, 60,61, 79, 84, 88, 179, 212,213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «СЕБ Банк» про визнання договору іпотеки припиненим та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Б. Малаховська