Справа № 450/4580/24 Провадження № 2-о/450/254/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Мурованська сільська рада Львівського району Львівської області про встановлення факту що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була рідною сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , державного акту на право власності на землю від 14.05.2003 року серія ІІ-ЛВ № 002994 на земельну ділянку площею 0,6906 га, надана на підставі розпорядження голови Пустомитівського РДА від 26.09.2002 року № 417, розташована на території Сороки-Львівської сільської ради Львівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка заявниці ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку площею 0,6906 га, надану на підставі розпорядження голови Пустомитівської РДА № 417 від 26 вересня 2002 року, розташовану на території Сороки-Львівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 не розпорядилася своїм майном, спадкова справа після її смерті не заводилася. У спадкодавці не було спадкоємців першої черги відповідно до ст.. 1261 ЦК України. Чоловік спадкодавці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України спадкування після смерті ОСОБА_2 відбувається за правом представлення. Племінниця спадкодавці ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті тітки ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала разом із нею до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як вона не звертався до нотаріуса у встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини із заявою про прийняття спадщини, не була зареєстрований із спадкодавцею на час відкриття спадщини. Також заявниця зазначає, що неможливо встановити факт родинних відносин із спадкодавцем, оскільки у свідоцтві про народження матері заявниці ОСОБА_3 матір`ю вказано ОСОБА_6 , а у архівній довідці щодо актового запису про народження спадкодавці ОСОБА_2 матір`ю вказано ОСОБА_7 (зазначено дівоче прізвище) та неможливо встановити факт приналежності правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю від 14.05.2003 року серія ІІ-ЛВ № 002994, оскільки у такому державному акті наявні виправлення.

Встановлення зазначених фактів має для заявниці юридичне значення, з метою подальшої реєстрації права власності відповідно до чинного законодавства та приведення у відповідність правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак у зв`язку з виниклими обставинами в позасудовому порядку це зробити неможливо, у зв`язку з чим просить суд заяву задоволити.

30.09.2024 року провадження у справі відкрито.

Заявник в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Сидорак Н. Б. в судове засідання заяву із клопотанням про розгляд справи без її участі, просить задоволити вимоги викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Мурованської сільської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть видане 11 грудня 2020 року виконавчим комітетом Мурованської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області серія НОМЕР_1 , актовий запис № 130. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку площею 0,6906 га, надану на підставі розпорядження голови Пустомитівської РДА № 417 від 26 вересня 2002 року, розташовану на території Сороки-Львівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю від 14.05.2003 року, серія ІІ-ЛВ № 002994. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 не розпорядилася своїм майном, що стверджується Витягом зі Спадкового реєстру № 78455377 від 23.09.2024 року, спадкова справа після її смерті не заводилася, що стверджується Витяг зі Спадкового реєстру № 78455348 від 23.09.2024 року.

Оскільки спадкодавця не розпорядилася своїм майном на випадок своєї смерті спадкування відбувається за законом в порядку черговості. Судом встановлено, що у спадкодавці не було спадкоємців першої черги відповідно до ст.. 1261 ЦК України.

Чоловік спадкодавці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію смерті № 9 від 12.09.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки, мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше своєї сестри ОСОБА_2 , спадкування відбувається за правом представлення.

Згідно довідки Мурованської сільської ради Львівського району Львівської області № 557 від 28.08.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована одна та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час її смерті з нею постійно проживала без реєстрації місця проживання її племінниця ОСОБА_1 .

Звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Шаравари О. Р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з тим, що заявниця у встановлений законом строк не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а отже не змогла належним чином підтвердити факт проживання разом із спадкодавцею на час відкриття спадщини.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з п. 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (зі змінами від 04.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Аналогічну позиція висловив ВСУ в ухвалі від 11.03.2009 року № 6-7165св09, ухвалі від 03.11.2010 року № 6-2064св10 та ухвалі від 24.01.2011 року № 6-2064св10, а також ВССУ в ухвалі від 08.07.2015 року № 6-14554св15, ВС у постанові від 07.11.2018 року справа №336/709/18-ц, ВС у постанові від 01.08.2018 року справа № 212/9157/15-ц...

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відтак, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 за правом представлення після смерті ОСОБА_2 постійно проживав на час відкриття спадщини з спадкодавцею за адресою: АДРЕСА_1 , вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті тітки.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_8 , матір`ю якої є ОСОБА_3 . Зміна прізвища позивачки ОСОБА_9 на ОСОБА_10 підтверджується свідоцтвом про одруження від 17.07.1971 року серія НОМЕР_3 . Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 11.06.1957 року серія НОМЕР_4 батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Згідно архівної довідки № Л-181 від 10.09.2024 року батьками ОСОБА_12 зазначено: батько: ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , мати: ОСОБА_7 , донька ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Зміна прізвища спадкодавці ОСОБА_18 на ОСОБА_19 підтверджується витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 12.09.2024 року.

Оскільки, у свідоцтві про народження матері заявниці ОСОБА_3 матір`ю вказано ОСОБА_6 , а у архівній довідці щодо актового запису про народження спадкодавці ОСОБА_2 матір`ю вказано ОСОБА_7 (зазначено дівоче прізвище) заявниця не може встановити родинні відносини між матір`ю та тіткою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснень наданих у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що у державному акті на право власності на землю серія ІІ-ЛВ № 002994 виданого 14.05.2003 року на ім`я ОСОБА_2 , наявні виправлення, що унеможливлює встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що встановлення зазначених фактів породжує для заявниці юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даних фактів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 259, 263-265, 293-294, 315-317, 319, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була рідною сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , державного акту на право власності на землю від 14.05.2003 року серія ІІ-ЛВ № 002994 на земельну ділянку площею 0,6906 га, надана на підставі розпорядження голови Пустомитівського РДА від 26.09.2002 року № 417, розташована на території Сороки-Львівської сільської ради Львівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2024 року.

СуддяІ. І. Мельничук