Справа № 472/1002/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" червня 2024 р. селище Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Кучерявенко С.С.,
присяжних Лопаткіної Н.О., Фігурської Л.Г.,
за участю секретаря Чорної О.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої
особи Сипливчак Т.Б.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, особа, стосовно якої розглядається справа ОСОБА_3 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,
23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить внаслідок психічного розладу визнати його матір ОСОБА_3 недієздатною, вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначити його опікуном матері.
Заява обґрунтована тим, що він є сином ОСОБА_3 , яка з 2018 року має діагноз хронічна ішемія головного мозку ІІІ ступеню зі значним зниженням функцій головного мозку, стадія декомпенсації, судинна деменція, діагноз F01.8.
На сьогоднішній день його матір має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за поведінкою, вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра.
Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі.
07.12.2023 року Ухвалою суду призначено судово-психіатричну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою суду від 24.04.2024 року відновлено провадження у справі.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали повністю з підстав, викладених в заяві і, зокрема зазначили, що через психічне захворювання ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у повсякденному житті, не впізнає близьких їй людей, має розлади особистої поведінки, не може згадати недавні події, нездатна самостійно приймати їжу.
Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Степівської сільської ради Сипливчак Т.Б. щодо задоволення заяви не заперечувала та просила задовольнити подання органу опіки та піклування про призначення опікуном ОСОБА_3 ОСОБА_1 .
Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання надав клопотання про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з його участю в іншій справі. Заяву ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі і просить заяву задовольнити повністю.
Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , думку представника заінтересованої особи ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Частиною першою ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, як це визначено п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.
Відповідно до частини першої ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Статтею 55 ЦК України зазначено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 09.09.1987 року.
Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.10.2023 року № 163/12-18 та обстеження житлово-побутових умов життя від 17.06.2024 року , ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 має з 2018 року діагноз хронічна ішемія головного мозку ІІІ ст. зі значним зниженням функцій головного мозку, стадія декомпенсації- судинна деменція (F01.8). Хвороба невиліковна, потребує постійного стороннього догляду з боку сина пожиттєво. Син постійно знаходиться з матір`ю.
Відповідно до довідки Степівської сільської ради № 291 від 11.10.2023 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 30.06.2022 року надає соціальну послугу- догляд за невиліковно хворою матір`ю ОСОБА_3 , яка проживає з ним за вище вказано адресою.
Відповідно до статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.
Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.
Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон України "Про судову експертизу".
Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (стаття 3 цього Закону).
Законодавство України про судову експертизу складається також з інших нормативно-правових актів, зокрема, Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865 (далі - Порядок).
Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповідей на запитання, поставлені судом.
Висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер.
Із аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у неї виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.
Призначення експертизи у разі заявлення клопотання про її призначення хоча б однієї зі сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, є обов`язковим.
Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївського області від 07.12.2023 року за заявою ОСОБА_1 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1) Чи хворіє (страждає) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічним стійким психічним розладом і якщо так, то яким саме? 2) Чи розуміє ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та чи може керувати ними?
Проведення експертизи доручено експертам Миколаївській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», яких попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384,385 КК України. У розпорядження експертів було надано матеріали цивільної справи, амбулаторну картку №141а на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку с. Широколанівка, Миколаївського району Миколаївської області.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 47 від 14 лютого 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним стійким розладом- судинною деменцією та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Отже, встановлено, що ОСОБА_3 має ураження психічної діяльності, яке проявляється у неможливості усвідомлювати нею значення своїх дій та керувати ними, що тягне за собою важливі наслідки правового характеру у вигляді визнання її недієздатною. Така особа потребує опіки.
Згідно ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно ч.1 ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Згідно ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Згідно ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
При цьому, таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.
Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.
У матеріалах справи є подання виконавчого комітету Степівської сільської ради про встановлення над ОСОБА_3 опіки та призначення опікуном її сина ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 може бути призначений опікуном над своєю матір`ю ОСОБА_3 у випадку визнання її недієздатною.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив свою згоду виконувати опікунські обов`язки та те, що є військовозобов`язаним. Згідно подання органу опіки та піклування у ОСОБА_3 є старший син ОСОБА_6 , який проживає і працює в м. Миколаєві разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми та є єдиним годувальником сім`ї, так як дружина не працює. Позивач має вищу медичну освіту, кваліфікація лікар. Оскільки крім позивача та його брата ОСОБА_6 дітей у ОСОБА_3 більше немає, старший син проживає окремо від матері разом зі своєю сім`єю, суд не вбачає в діях позивача ОСОБА_1 ухилення від призову на військову службу та зловживань в цьому. В свою чергу, заявник є єдиною людиною, яка зайнята постійним доглядом за матір`ю, яка потребує його відповідно до законодавства України.
Отже, подання органу опіки та піклування є обґрунтованим, обставини, наведені в ньому, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи та подання містить передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви.
Відповідно до характеристики виданої Степівською сільською радою №126/12-18 від 14.06.2024 року, ОСОБА_1 , 1987 р.н, в даний час не працює, оскільки здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка хворіє невиліковною хворобою і потребує сторонньої допомоги. За час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони, користується авторитетом серед односельчан та друзів. За характером добрий, врівноважений, спокійний, відповідальний.
Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 станом на 30.10.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
Враховуючи наведене, суд дійшов до переконання про наявність правових та медичних підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення її сина ОСОБА_1 опікуном.
Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 недієздатною визначається судом на два роки з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК судові витрати по даній справі слід віднести за рахунок держави.
Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 299, 300 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, особа, стосовно якої розглядається справа ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки над особою та призначення опікуна - задовольнити повністю.
Визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку села Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , її опікуном.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Визначити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_3 недієздатною - 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили.
Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення суду виготовлено 01 липня 2024 року.

Головуючий суддя Кучерявенко С.С.

Присяжні Лопаткіна Н.О.

Фігурська Л.Г.