Справа № 390/1216/24
Провадження № 2/390/438/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого ? судді Бойко І.А.,

при секретарі Лобуренко Д.І., Кондратовій Г.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського районного суд Кіровоградської області з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2018 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), на розмір 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття донькою - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи позовну заяву зазначив, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2018 стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки до досягнення донькою повноліття. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні у Кропивницькому РВ ДВС ВП: № в АСВП 58098453 про стягнення з нього аліментів за вищевказаним рішенням. На той час він погодився сплачувати такий розмір аліментів, мав матеріальну можливість їх сплачувати. Проте наразі обставини змінилися, як матеріально так і фізично він не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі. З 15.02.2023 він був мобілізований до лав ЗСУ, тож його було увільнено з роботи. На службі він отримував високе грошове забезпечення, але 05.02.2024 за обставин безпосередньої участі в бойових діях, він отримав тяжке поранення та з того часу постійно перебуває на лікуванні. Наразі він не перебуває на службі, направлений на проходження ВЛК, грошового забезпечення в такому розмірі не отримує, розмір його доходів значно зменшився.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила не стягувати з відповідача судові витрати.

Відповідач у судовому засіданні не погодилася з позовними вимогами.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд установив, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2018 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.06.2018 і до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до повноліття доньки ОСОБА_5 (а.с.12).

На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист № 2/390/588/18, який знаходиться на виконанні у Кропивницькому РВ ДВС ПМК МЮ (м. Одеса).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 27.05.2024 ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2/390/588/18 у сумі 44697,27 грн (а.с.15).

Постановою державного виконавця Кропивницького ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Опрі Ю.О. від 17.01.2024 накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника ОСОБА_3 , у межах суми звернення стягнення 86921,07, оскільки боржником добровільно рішення не виконується (а.с. 16).

Відповідно до довідки командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 15.02.2023 (а.с. 24).

Наказом директора ТОВ «Диметра Л» від 15.02.2023 ОСОБА_3 , тракториста-машиніста, увільнено від роботи з 15.02.223 у зв`язку з призовом на військову службу (а.с.25).

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 отримав мінно-вибухову травму за обставин безпосередньої участі в бойових діях (а.с.26).

Відповідно до довідки лікаря Дніпропетровської обласної клінічної лікарня імені І. І. Мечникова та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі з діагнозом «МВТ» з 10.02.2024 по 15.02.2024 та направлений до військового шпиталю.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 , голови ВЛК ОСОБА_3 потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_3 перебував на лікувані у зазначеному закладі з 15.04.2024 по 03.05.2024 та виписаний для продовження проходження гарнізонної ВЛК для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_3 в період з 1 кварталу 2022 по 4 квартал 2023 отримав наступні доходи: з 01.01.2022 по 01.01.2023 включно 88 623,62 грн від ТОВ «ДИМЕТРА Л», 55 058,25 грн від ІНФОРМАЦІЯ_3 , 134 779,57 грн від в/ч НОМЕР_3 та 447 900,01 грн від в/ч НОМЕР_4 .

Згідно відповіді № 956125 від 10.12.2024 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та / або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан та доходи ОСОБА_3 за період з 01.01.2024 по 30.09.2024 отримав від в/ч НОМЕР_4 , наступні доходи, а саме: 107100,00 грн у січні; 112991,04 грн у лютому; 56506,06 грн у березні; по 22023,30 грн у квітні, травні та червні, 110759,56 грн у липні; 25023,30 грн у серпні; 7225,20 грн у вересні. Також ОСОБА_3 отримав 10000 грн від Созонівської сільської ради соціальних виплат.

Тобто, після отримання поранення у позивача істотно зменшилася сума доходу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Отже, з аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 23.05.2022 у справі №752/26176/18.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

В постанові від 14.12.2022 по справі № 727/1599/22 Верховний Суд дійшов висновку, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна стану здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки після отримання поранення у нього знизилося грошове забезпечення та на цей час він проходить лікування, на яке потрібні кошти. У зв`язку з чим він не має можливості виплачувати аліменти на утримання дитини у раніше визначеному розмірі.

Надані позивачем докази дають суду підстави вважати, що з моменту ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у платника аліментів, змінилися умови, а саме змінився майновий стан та погіршився стан його здоров`я, у зв`язку, із пораненням після якого він потребує лікування.

Ухвалючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти.

Суд вважає, що з урахуванням погрішення стану здоров`я ОСОБА_3 у зв`язку з отриманням поранення, необхідністю проходження лікування, справедливим буде зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 на утримання однієї неповнолітньої дитини. На думку суду, таке зменшення розміру аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим відносно дитини.

Вимога позивача про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини буде значно звужувати право дочки на належне утримання.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Підсумовуючи, суд прийшов до переконання, що зміни, що відбулися у матеріальному стані платника аліментів, дійсно є підставами для зменшення розміру аліментів до 1/4 частки заробітку, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації, тому позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.192 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_4 , на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.08.2018, з 1/3 до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили та до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2024

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко