23.12.2024 Єдиний унікальний номер 205/1767/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1767/22
Номер провадження 2/205/1079/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу №205/1767/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2022 року судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г. передано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням після скасування ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.03.2022 року вироку по кримінальній справі № 205/5238/20 від 11.11.2021 року в частині вирішення цивільного позову.

Позов обґрунтовано тим, що 04.10.2019 року за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівників, буд. 13, сталося зіткнення автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та мотоцикла «Suzuki», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішоходу ОСОБА_1 спричинено тяжкі тілесні ушкодження. Причиною ДТП стало порушення водіями Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Позивач внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходився на лікуванні в Комунальному закладі «Обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечнікова» з 04.10.2019 року по 11.10.2019 року у відділенні реанімації, після чого був переведений до відділення травматології, 24.10.2019 року було проведено операцію (відкрита репозиція, остеосинтез перелому), 01.11.2019 року проведено операцію (реінсерція сухожилля, пластика зовнішньої зв`язки правого колінного суглобу), 15.11.2019 року був виписаний на амбулаторне лікування до травматолога хірурга невропатолога за місцем проживання до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11». До ДТП позивач був працевлаштований та працював слюсарем в АТ «Дніпроважмаш», а через отримання тяжких тілесних ушкоджень з 04.10.2019 року по 08.05.2020 року перебував у статусі непрацездатного. За вказаний період позивач поніс матеріальні витрати на придбання ліків, засобів медичного призначення та медичних послуг у розмірі 56 331,07 грн., що підтверджується квитанціями.

Оскільки заробітна плата позивача за останні три місяці роботи до ДТП становила 11 887,28 грн., що менше п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (20 865 грн.), то розмір втраченого позивачем заробітку внаслідок ДТП дорівнює 146 055 грн. (20 865 грн. * 7 місяців), який підлягає стягненню солідарно з винуватців ДТП.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 202 386,07 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була зареєстрована ПАТ СК «Інтер-Поліс» за полісом № АО/0874449 за полісом № АО/0874449 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.06.2019 року. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 200 000 грн. Враховуючи викладене, половина матеріальної шкоди, завданої позивачу, повинна бути відшкодована страховиком у розмірі 101 193,03 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 не була застрахована, тому на підставі пп.1 п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» інша половина матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу, повинна бути відшкодована Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі МТСБУ).

Також внаслідок ДТП позивач зазнав моральних страждань, оскільки через численні переломи та забої втратив можливість нормально пересуватися та жити повноцінним життям. Позивач постійно відчуває біль, що найбільше спостерігається вночі та порушує сон. Також позивач є батьком трьох малолітніх дітей та єдиним годувальником сім`ї, так як дружина не працює. Перебування на ногах тривалий час, прогулянка з дітьми стали неможливими. Біль та безсоння негативно позначаються на фізичному на психічному здоров`ї позивача. Обумовлене необхідністю кальцію для зростання кісток вживання продуктів з його вмістом потягнуло зміну в раціоні харчування позивача та потягнуло додаткові витрати. Окрім того, для лікування довелося позичати пошти у друзів та знайомих. Позивач та його сім`я отримали велике душевне хвилювання через таку ситуацію, були змушені залишити свої повсякденні справи та протягом періоду реабілітації доглядати позивача. Отже, наслідки ДТП повністю порушили життєвий устрій сім`ї позивача на тривалий час, здоров`я неможливо відновити до попереднього стану, що приносить позивачу відчуття невпевненості. Всі зазначені факти завдали позивачу душевних страждань та хвилювань. Моральну шкоду позивач оцінює в 200 000 грн.

Згідно зі ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода відшкодовується страховиком винуватця в розмірі 5 відсотків від матеріальної шкоди, тобто моральна шкода, що може бути відшкодована страховиком становить 10 119,30 грн. та повинна бути стягнута в рівних частинах (по 5 059,65 грн.) з ПАТ СК «Інтер-Поліс» та МТСБУ. Інша частина моральної шкоди, на думку позивача, має бути стягнута з винуватців ДТП по 94 940,35 грн. з кожного.

На підставі викладеного просить стягнути на користь ОСОБА_1 :

-з ПАТ СК «Інтер-Поліс» 101 193,03 грн. матеріальної шкоди;

-з МТСБУ 101 193,03 грн. матеріальної шкоди;

-з ПАТ СК «Інтер-Поліс» 5 059,65 грн. моральної шкоди;

-з МТСБУ5 059,65 грн. моральної шкоди;

-з ОСОБА_2 94 940,35 грн. моральної шкоди;

-з ОСОБА_3 94 940,35 грн. моральної шкоди.

Ухвалою судді від 03.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

10.08.2022 року від представника МТСБУ надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тому відповідальність за наслідки ДТП має нести відповідальна особа. Окрім того, витрати та необхідність їх здійснення мають бути документально підтверджені. Частина наданих позивачем квитанцій не пов`язана з ДТП, оскільки не надано медичних документів, що підтверджує це, інша частина є нечіткою, що унеможливлює встановлення дати та змісту квитанції. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру матеріальної шкоди. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру не отриманої середньої заробітної плати, не надано довідки про доходи, отримані під час перебування на лікарняному від Фонду соціального страхування, що позбавляє МТСБУ можливості розрахувати не отримані доходи позивача внаслідок втрати працездатності. У відзиві зазначено, що позивач не має права на відшкодування МТСБУ моральної шкоди, оскільки встановлені законом підстави для відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду страхових гарантій відсутні. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

01.09.2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Тарасевича С.В. надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позову. Заперечення обґрунтовано тим, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Також судом першої інстанції в кримінальному провадженні було розглянуто цивільний позов потерпілого та, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33 709,19 грн. моральної шкоди. 15.11.2021 року ОСОБА_2 сплачено на користь позивача стягнуту судом моральну шкоду в розмірі 33 709, 19 грн. Окрім того, судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_2 під час розгляду кримінального провадження було відшкодовано потерпілому моральну шкоду в розмірі 16 290,84 грн. ОСОБА_1 не звертався з апеляційною скаргою на вирок суду, а ОСОБА_2 відшкодував визначену судом моральну шкоду в повному обсязі. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні вимог до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

18.08.2022 року від представника ПрАТ СК «Інтер-Поліс» надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовано тим, що шкода, завдана в ДТП, повинна відшкодовуватися винною особою. Витрати на лікування повинні бути підтверджені документально, а позивачем не надано доказів, що кошти відповідно до квитанцій, долучених до позову, витрачені на лікування тілесних ушкоджень, спричинених у ДТП. Оскільки позивачем не надано доказів отримання доходів за час непрацездатності, визначення розміру неотриманої середньої заробітної плати неможливе. Таким чином, позивачем не доведено розміру неотриманих доходів внаслідок втрати працездатності. Позивачем також не надано доказів обґрунтованості витрат на лікування, тому розрахувати 5 відсотків від матеріальної шкоди для визначення розміру моральної шкоди неможливо. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

06.09.2022 року від представника позивача адвоката Тронька В.В. надійшла відповідь на відзив МТСБУ, у якій заперечував проти аргументів, викладених у відзиві. Заперечення обґрунтовані тим, що МТСБУ не визнає у відзиві квитанції на суму 13 935,34 грн., у іншій частині витрат на лікування доводи їх невизнання відсутні. Невизнані МТСБУ витрати на лікування в розмірі 13 935.34 грн. були необхідними для повноцінного лікування, враховуючи, що позивач переніс дві операції, кожна з яких супроводжувала емоційний страх перед тим, що потенційно він не зможе самостійно ходити протягом тривалого часу. Такі витрати прямо пов`язані із завданням позивачу в ДТП тяжких тілесних ушкоджень. Також представник позивача зазначив, що розмір втраченого позивачем внаслідок ДТП заробітку дорівнює 146 055 грн., а моральну шкоду позивач оцінив у 200 000 грн. На підставі викладеного вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 року було витребувано докази, а саме: у Ленінського районного суду м. Дніпропетровська судову справу № 205/5238/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 року підготовче провадження по справі № 205/1767/22 закрито та призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 10.08.2023 року провадження по справі № 205/1767/22 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 94 940, 35 грн. закрито.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Тронька В. надійшла заява, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Тарасевича С.В. надійшла заява, у якій просив проводити судове засідання без його участі, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Представник відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, про причини неявки суду не повідомив. У відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, про причини неявки суду не повідомив. У відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

За таких обставин суд розглядає справи за відсутністю учасників справи, які не повідомили про причини своєї неявки та вважає причини їх відсутності не поважними.

Через неявку в судове засідання учасників справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив такі обставини справи та відповідні правові відносини.

У ході судового розгляду встановлено, що 04.10.2019 року близько 07 години 45 хвилин у м. Дніпро по вул. Метробудівській, з боку вул. Великої Діївської у напрямку вул. Набережної Заводської сталося ДТП за участю двох транспортних засобів «Део Ланос» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та мотоциклу «Сузукі» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Після зіткнення мотоцикл «Сузукі» продовжив некерований рух за межі проїзної частини та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 .

В результаті даного ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла, а саме: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, забійних ран у лівій скронево-тім`яній області, садин волосистої частини голови, синця на нижній повіці лівого ока; закритої травми грудної та черевної порожнини з переломами 7-го та 8-го ребер ліворуч по лопатковій лінії, забою нижньої частини правої легені, розриву лівого куполу діафрагми зі зміщенням шлунку в плевральну порожнину та явищами внутрішньої кровотечі; синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з переходом у верхню третину лівого передпліччя та саден: на задній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини, на внутрішній поверхні лівого передпліччя від середньої до нижньої третини, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині; відкритого крайового перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків в порожнину колінного суглобу, забійно-рваної рани по передній поверхні правої гомілки у верхній третині; відкритого багатоуламкового перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині, відкритого перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки, крайового перелому голівки та верхньої третини лівої малогомілкової кістки, забійно-рваної рани по зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, синця лівої гомілки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно пункту 2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № Є7000 від 15.11.2019 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії № 1 з 04.10.2019 року по 15.11.2019 року, виписаний у поліклініку за місцем проживання (т. 1 а.с. 29). За час стаціонарного лікування ОСОБА_1 було здійснено хірургічне втручання 24.10.2019 року та 01.11.2019 року, а саме проведена операція-відкрита репозиція гомілкової кістки та операція-реінсерція сухожілля.

Згідно з довідкою від 25.06.2020, виданою Консультивно-діагностичним відділенням Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 11» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 04.10.2019 по 08.05.2020 (т. 1 а.с. 30), що також підтверджується листками непрацездатності, які містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 31-34).

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 року по кримінальній справі № 205/5238/20 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також вирішено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», МТСБУ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, зокрема стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розміру 33 709, 19 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційної суду від 03.03.2022 вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 року скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 та призначено новий розгляд справи в порядку цивільного судочинства. Таким чином, вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021 року в іншій частині набрав законної сили 03.03.2022 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внаслідок якого ОСОБА_1 отримав тілесних ушкоджень встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ СК «Інтер-Поліс» за полісом № АО/0874449 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.06.2019 року, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 200 000 грн., що представник відповідача ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» у своєму відзиві не заперечував.

У позові вказано, що відповідач ОСОБА_3 на дату ДТП не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що у відзиві МТСБУ не заперечувало.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (т. 2 а.с. 8).

Розглядаючи позовну вимогу щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та МТСБУ по 101 193, 03 грн. з кожного, суд виходить з такого.

У позові ОСОБА_1 просить стягнути, зокрема, матеріальну шкоду на лікування (придбання ліків та засобів медичного призначення) у розмірі 56 331, 07 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для підтвердження своїх вимог у розмірі 56 331,07 грн. позивач надав копії квитанцій та чеків, а також списків медичних препаратів (т. 1 а.с. 35-50).

Представники відповідачів ПрАТ СК «Інтер-Поліс», МТСБУ у відзивах на позов заперечували проти врахування 32 квитанцій та чеків, наданих позивачем. Заперечення обґрунтовані тим, що частина медичних препаратів, придбаних позивачем відповідно до 28 чеків на загальну суму 13 567,84 грн., не пов`язані з ДТП. Також 4 квитанції на загальну суму 367,30 грн. не визнані страховиками через нерозбірливий текст у чеках. Таким чином, у відзивах страховиків оспорюються квитанції на загальну суму 13 935,14 грн.

При цьому позивачем надано квитанції на загальну суму 55 510,07 грн., що є меншою, ніж сума матеріальних витрат, заявлена у позові, на 821 грн. (т. 1 а.с.35-47).

Визначаючи розмір матеріальної шкоди на лікування позивача, враховуючи наявність у сторін спору щодо її розміру, з урахуванням заперечень ПрАТ СК «Інтер-Поліс» і МТСБУ щодо частини препаратів у наданих квитанціях та відсутності заперечень щодо інших квитанцій, суд врахував чеки щодо яких відповідачі не надали заперечень, дослідив, оцінив кожну квитанцію окремо, дати придбання медичних препаратів та засобів, та встановив підтверджений розмір витрат матеріальної шкоди на лікування позивача у розмірі 50 440,08 грн.

Так, судом враховано повністю чеки за період лікування ОСОБА_1 внаслідок ДТП, щодо яких відповідачами не було надано заперечень,: на суму 4 414,09 грн. від 10.10.2019, 4 000,21 грн. від 11.10.2019, 750 грн. від 15.10.2019 (т. 1 а.с.35), 2 708,86 грн. від 22.10.2019, 3 999,55 грн. від 23.10.2019 (т. 1 а.с.37), 4 141,12 від 09.10.2019 (т. 1 а.с.38), 69,40 грн. (т. 1 а.с.39), 2 580,24 грн., 1353,36 грн. від 31.10.2019, 64,70 грн. від 13.11.2019, 75 грн. від 10.11.2019 на придбання бинту гіпсового (т. 1 а.с.40) та 53,30 грн. від 09.12.2019 на придбання шприців і канюлі (т. 1 а.с.42), а також 164 грн. від 22.03.2020 (т. 1 а.с.43), які всупереч зауваження представників відповідачів ПрАТ СК «Інтер-Поліс» і МТСБУ є повністю розбірливими, на суму 255 грн. від 26.11.2019, 35,60 грн. від 18.11.2019, 457,40 грн. від 17.11.2019, 79,20 грн. від 26.03.2020 (т. 1 а.с. 43), видаткова накладна щодо придбання ОСОБА_4 добавки для суглобів на суму 345 грн. (т. 1 а.с.44), на суму 15 300 грн. від 23.10.2019 (т. 1 а.с.47).

Оцінюючи інші докази позивача щодо витрат на лікування судом:

- з чеку на суму 4 563,61 грн. (т. 1 а.с.36), не враховано вартість води питної «Малятко» на суму 20 грн., оскільки не вбачається зв`язку придбання товару з лікуванням після ДТП, інші 4 543,61 грн. судом враховано,

- не враховано чек на суму 11,40 грн. від 26.10.2019, оскільки з наданих доказів не вбачається, що препарат «Смекта» пов`язаний з лікуванням внаслідок ДТП,

- не враховано чек на суму 800 грн. від 23.10.2019, так як не зазначено які саме різні медичні товари було придбано, на суму 169,25 від 22.10.2019, на яку придбано бальзам і олії, та не вбачається зв`язку з лікуванням травм, отриманих у ДТП (т. 1 а.с.37),

- з чеку на суму 335,90 грн. від 04.10.2019 не враховано 275,30 грн., оскільки витрати на туалетний папір, серветки, мийні засоби та інші товари не відносяться до витрат на лікування, але враховано 60,60 грн. витрат на пелюшки, щодо яких заперечень від відповідачів не надходило (т. 1 а.с.38),

- з чеку на суму 4 310,34 грн. від 08.10.2019 не враховано 15 грн. на придбання мінеральної води, оскільки не вбачається зв`язку придбання товару з лікуванням після ДТП,

- з чеку на 300,40 грн. від 24.10.2019 не враховано витрати на пакет та серветки на суму 61,40 грн., щодо яких заперечували у відзивах представники відповідачів ПрАТ СК «Інтер-Поліс» і МТСБУ, 239 грн. судом враховано,

- чек на суму 110 грн. судом враховано, оскільки придбання 30.10.2019 року позивачем стерильних бинтів після проведення 24.10.2019 відкритої операції пов`язано з лікуванням внаслідок ДТП, так само враховано чек на суму 110 грн. від 05.11.2019 на купівлю стерильних бинтів після проведення позивачу 01.11.2019 операції, пов`язаної з лікуванням після ДТП (т. 1 а.с. 29,39),

- не враховано чек щодо придбання ліків «Атоксил» і «Смекта» на суму 68,19 грн. від 02.11.2019, оскільки не вбачається зв`язку з лікуванням травм після ДТП (т. 1 а.с.39),

- з чеку на суму 268,20 грн. не враховано вартість берушів та пакету 32,70 грн., оскільки такі витрати не пов`язані з лікування після ДТП, 235,50 грн. враховано судом,

- у зв`язку з відсутністю доказів зв`язку необхідності придбання товарів для лікування внаслідок ДТП, судом не враховано квитанції на суми 74 грн. від 19.02.2020, 80,50 грн. від 19.02.2020, 119,50 грн. від 11.03.2020, 165 грн. від 19.01.2020, 10,40 грн. від 18.02.2020, 257 грн. від 29.02.2020, 32,60 грн. від 14.02.2020, 131,50 грн. від 15.02.2020, на суму 75 грн. також через неможливість встановити дату придбання ліків (т. 1 а.с. 41), 158,50 грн. від 03.03.2020, 184 грн. від 04.03.2020, 23,50 грн. від 12.01.2020, 22 грн. від 08.01.2020, 74 грн. від 26.12.2019, 378,25 від 29.11.2019, 170,50 грн. від 25.10.2019, 223,50 грн. від 25.11.2019 (т. 1 а.с.42), 416 грн. від 29.03.2020 року (т. 1 а.с.43),

- суд не бере до уваги квитанцію про переказ коштів на суму 785 грн., а також дублікат квитанції про спонсорську допомогу у розмірі 200 грн., оскільки не вбачається, що кошти витрачено на лікування позивача (т. 1 а.с.44-45).

Отже, судом встановлено, що доведені витрати позивача на лікування після ДТП становлять 50 440,08 грн.

Оскільки позивач у позові зазначив, що сума витрат на лікування становить 56 331,07 грн., але довів лише 50 440,08 грн., позов в частині стягнення матеріальної шкоди на лікування (придбання ліків та засобів медичного призначення) в розмірі 5 890,99 грн. задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року № 755/18006/15-ц покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі п. 23.1. ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Пунктом 24.1. ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Враховуючи викладене, а також те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ СК «Інтер-Поліс», а відповідальність ОСОБА_3 не була забезпечена страховим полісом, суд доходить висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення в рівних частках з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» і МТСБУ матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування у розмірі 50 440,08 грн., тобто по 25 220,04 грн. з кожного.

У позові ОСОБА_1 просить, зокрема, стягнути з ПрАТ СК «Інтер-Поліс» і МТСБУ в рівних частках відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 04.10.2019 року по 08.05.2020 року в розмірі 146 055 грн., що розраховано виходячи з п`ятикратного мінімальної заробітної плати, помноженої на сім місяців тимчасової непрацездатності (5*4 173 грн.*7 місяців).

У ході розгляду справи встановлено, що позивач станом на дату ДТП перебував у трудових відносинах з АТ «Дніпроважмаш». Згідно з довідкою № 59 про заробітну плату та інші прибутки за 2018-2019 роки ОСОБА_1 .

У зв`язку з лікуванням внаслідок ДТП позивач тимчасово втратив працездатність та перебував на лікарняному з 04.10.2019 року по 08.05.2020 року (т. 1 а.с.30-34). За період з жовтня 2019 року по травень 2020 року включно позивач отримав виплати за лікарнями листами в розмірі 71 881,14 грн. (т. 1 а.с. 52).

Згідно зі п. 23.1. ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Статтею 25 вказаного закону визначено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) оцінюються в розмірі неотриманої середньої заробітної плати, обчисленої відповідно до норм законодавства України про працю.

Розрахунок середньої заробітної плати здійснюється на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року за № 100, а саме середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат на останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна подія.

Згідно з довідкою № 59 про заробітну плату ОСОБА_1 у серпні 2019 року отримав заробітну плату 10 873,85 грн., за вересень 2019 року 13 914,14 грн. Таким чином середня заробітна плата становить 12 394 грн.

Посилання позивача на ст. 1197 ЦК України для розрахунку суми відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, суд не бере до уваги, оскільки вказаною статтею регулюється порядок обчислення розміру втраченого заробітку внаслідок каліцтва або іншого ушкодженні здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності, що є іншим видом шкоди відповідно до п. 23.1 ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки позивач просить стягнути шкоду за сім місяців тимчасової втрати працездатності, що є меншим, від тривалості періоду втрати працездатності, підтвердженого документально, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд, обчислюючи розмір шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим,встановив, що такий розмір становить 86 758 грн. (12 394 грн. * 7 місяців).

Водночас, як встановлено судом, позивач отримав за період тимчасової втрати працездатності допомогу за лікарняними листками згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 71 881,14 грн.

Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року по справі №462/173/19 зробив висновок, що страхове відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності не може перевищувати розміру прямого збитку, тобто не покритого іншим видом страхування, якого зазнав страхувальник, а тому не може бути подвійного страхування. Позивач отримав соціальну допомогу по тимчасовій непрацездатності у формі матеріального забезпечення згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». У зв`язку із цим доводи касаційної скарги про те, що отримання соціальної допомоги не є відшкодування завданої шкоди здоров`ю при ДТП є безпідставним, не узгоджуються з положеннями статей 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими визначається шкода, яка відшкодовується.

Таким чином, шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, яка підлягає стягненню з відповідачів ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», МТСБУ становить 14 876,86 грн. (86 758 грн. - 71 881,14 грн.), тобто по 7 438,43 грн. з кожного.

Отже, судом встановлено, що доведений розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, становить 65 316,94 грн. (50 440,08 грн. + 14 876,86 грн.).

Враховуючи викладене, позовна вимога щодо стягнення з ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» і МТСБУ матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення по 32 658,47 грн.

Розглядаючи позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та МТСБУ по 5 059,65 грн. з кожного, суд виходить з такого.

Відповідно до п.23.1. ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є. зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно зі ст. 261 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи обставини справи, позивач, отримавши ушкодження здоров`я, зазнав моральної шкоди.

У зв`язку з викладеним з ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» підлягає стягненню на користь позивача моральна шкода у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто 1 632,92 грн.(32 658,47 грн.*5%). Позовна вимога в частині стягнення зі страховика 3 420,73 грн. задоволенню не підлягає через недоведеність суми.

Водночас вищевказаною нормою закону встановлено. що МТСБУ відшкодовує моральну шкоду потерпілому лише у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, а саме: у разі її заподіяння шкоди особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону (учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом); у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 вказаного закону, ОСОБА_3 був призваний на військову службу за загальною мобілізацією згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року (т. 1 а.с.154), тому підстави вважати, що він на момент ДТП був учасником бойових дій відсутні.

Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави для стягнення з МТСБУ моральної шкоди, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Розглядаючи позовну вимогу щодо стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, з ОСОБА_2 у розмірі 94 940,35 грн., суд виходить з такого.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З роз`яснень, наданих в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач вказав, що через ушкодження здоров`я в результаті ДТП, він втратив можливість нормально пересуватися, жити повноцінним життям, постійно відчував біль, особливо під час сну, що вплинуло на його психічний стан. Також позивач зазначив, що до отриманих травм забезпечував себе самостійно, а після ДТП не може тривало перебувати на ногах, прогулянка з дітьми, яких у позивача троє, стала неможливою, необхідність спеціального харчування для зрощення кісток потягнуло додаткові матеріальні витрати,. Оскільки у позивача на момент ДТП не було заощаджень, а дружина не працювала, довелося позичати гроші на лікування у друзів та знайомих, що викликало у позивача душевні хвилювання. Позиває відчуває душевні страждання через те, що його рідним довелося змінити звичний спосіб життя протягом періоду реабілітації ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме: наявність фізичних та моральних страждань через отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, встановлення причино-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР ОСОБА_2 та настанням ДТП, суд дійшов висновку, що моральна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 .

У справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року Європейський суд зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків та обставин справи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована 17.07.1997р.). Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», № 12868/05, рішення від 10.12.2009р.; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004р.)

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Загальновідомо, що зрощення переломів кісток це тривалий процес, який займає не менше двох місяців, при цьому, при переломі кісток обох ніг особа позбавлена можливості ходити. З матеріалів справи вбачається, що позивачу довелося зазнати не одне оперативне втручання. Окрім того, позивач отримав інші травми, у тому числі забій головного мозку 2 ступеню, закриту черевну травму, розрив лівого купола діафрагми.

Суд враховує, що позивач через ушкодження внаслідок ДТП зазнав фізичних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках через безпорадний стан, а також час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та, виходячи з засад розумності виваженості та справедливості, доходить висновку, що моральна шкода, яку просить стягнути ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в розмірі 94 940,35 грн. відповідає тим моральним стражданням, які позивач зазнав внаслідок ДТП.

Водночас з матеріалів справи встановлено, що 15.11.2021 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_1 33 709,19 грн. з призначенням платежу: моральна шкода по кримінальній справі № 0002435 від 04.10.2019 року.

Також представником ОСОБА_5 долучено до справи копії квитанції про перерахування дружиною ОСОБА_2 ОСОБА_6 грошових коштів ОСОБА_1 з призначенням платежу «Відшкодування моральної шкоди» 25.01.2021 року в розмірі 10 000 грн. та 16.06.2021 року в розмірі 2 000 грн.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 49 231,16 грн. (94 940,35 33 709,19 10 000 2 000).

При цьому суд не бере до уваги надані представником ОСОБА_2 копії чеків щодо придбання ліків та іншого, оскільки з них не вбачається, що вказані в чеках товари були придбані саме для лікування ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення матеріальної шкоди, з відповідачів МТСБУ та ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь держави підлягає стягненню судовий збір по 326,59 грн. з кожного. Враховуючи, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір за вимоги про стягнення моральної шкоди, згідно з розміром задоволених відповідних вимог на його користь підлягає стягненню судовий збір з у розмірі ПрАТ СК «Інтер-Поліс» 24,49 грн., з ОСОБА_2 738,47 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1167, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 2, 89, 137, 141, 259, 265, 354 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 33 709,19 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 632,92 грн., а також судовий збір у розмірі 24,49 грн., а всього 35 366,60 грн.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 33 709,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 49 231,16 грн., а також судовий збір у розмірі 738,47 грн., а всього 49 969,63 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» на користь держави судовий збір в розмірі 326,59 грн.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір в розмірі 326,59 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко