Справа № 524/7937/20
Провадження № 6/524/357/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2024 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оксани Братчун про примусове проникнення до володіння боржника

УСТАНОВИВ:

Подання було обґрунтовано тим, що в провадженні Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №73399239 боржником за яким є ОСОБА_1 ..

У результаті заходів примусового виконання, вжитих державним виконавцем, не було встановлено коштів та майно, на яке можливо звернути стягнення з метою забезпечення виконання рішення суду.

Державним виконавцем здійснені виходи за адресою зазначеною у виконачому документі та за адресою: АДРЕСА_1 для відібрання пояснень. Однак, під час виходів двері ніхто не відчинив.

Посилаючись на вказані обставини, державний виконавець просив дозволити примусове проникнення до квартир за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали подання та оцінивши надані суду докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно із ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні в Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №73399239 боржником за яким є ОСОБА_1 ..

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 лютого 2021 року по справі № 761/37339/19(провадження № 61-4115св20) зазначив, що: «вирішення питання про примусове проникнення до житла віднесено до компетенції суду. Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.»

Отже на підстав наведеного вище, суд уважає, що для задоволення подання про примусове проникнення до житла боржника чи іншого його володіння державний виконавець на підставі належних та допустимих доказів повинен довести:

-Факт перебування у власності боржника житла чи іншого володіння;

-Місцезнаходження майна;

-Неможливість проведення опису та арешту майна без надання дозволу на проникнення;

-Факт перешкоджання виконавцю у проведенні опису та арешту відповідного майна.

Так, суд відзначає, що подання про примусове проникнення державний виконавець мотивує відсутністю іншого майна за рахунок якого можливо виконати рішення суду, а також тим, що двері до квартир ніхто не відчинив.

Суд враховує те, що на підтвердження обставин щодо виходу за зареєстрованим місцем проживання боржника державний виконавець долучив копію акту без підписів понятих. Крім того, належних доказів, які б підтверджували факт перешкоджання виконавцю у проведенні опису та арешту матеріали подання не містять.

Також, на переконання суду, державний виконавець не довів, що за адресою: АДРЕСА_1 може зберігатись майно боржника. Сам лише факт родинних відносин між боржником та особами, місце проживання яких зареєстровано за вказаною адресою, не дають суду підстави вважати, що у вказаній квартирі зберігається майно боржника.

Також, матеріали подання не містять відомостей про власника квартири АДРЕСА_3 .

З огляду на викладене, суд вважає, що державний виконавець не довів необхідність проникнення, а тому суд відмовляє у задоволенні подання.

Керуючись ст. 258-261, 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволення подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Оксани Братчун про примусове проникнення до володіння боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ