Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3466/24
Провадження№2/572/1063/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань Щерби А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося в суд з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 137761,03 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу 14000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.08.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №Z02.22183.004246955. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 29817 грн., а позичальник зобов`язався повернути їх разом з іншими платежами. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти, однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором № Z02.22183.004246955 та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідача становить 29520,69 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом 9652,64 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3169,88 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 16698,17 грн.

Крім того, 04.10.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №Р20.00208.004403368. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 47450 грн., а позичальник зобов`язався повернути їх разом з іншими платежами. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти, однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором №Р20.00208.004403368 та відповідно до довідки-розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідача становить 108240,34 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом 42645,81 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 21074,03 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 44520,50 грн.

19.12.2023 року ПАТ «Ідея Банк» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» на підставі договору факторингу № 19/12-2023.

22.12.2023 року ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за договором факторингу № 22/12-2023 відступило право вимоги за цим договором кредиту ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» та набуло право вимоги до позичальника відповідача.

В зв`язку чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив суд у позовній заяві проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, просила відмовити у задоволенні позову. Від його представника надійшла заява про застосування строку позовної давності.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

22.08.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z02.22183.004246955. Договором передбачено, що сума кредиту складає 29817 грн., кредит надається строком на 24 місяців, процентна ставка 10% річних. Згідно умов Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 25593,99 грн., що підтверджується ордером - розпорядженням №1 про видачу кредиту від 22.08.2018 та ордером - розпорядженням №2 про видачу кредиту від 22.08.2018 року.

Відповідно до наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , станом на 19.12.2023 рік за договором №Z02.22183.004246955 становить 29520,69 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом 9652,64 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3169,88 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 16698,17 грн.

З виписки по рахунку відповідача за кредитним договором вбачається, що останній користувався кредитними коштами та частково сплачував кошти на погашення заборгованості.

Крім того, 04.10.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Р20.00208.004403368. Договором передбачено, що сума кредиту складає 47450 грн., кредит надається строком на 60 місяців, процентна ставка змінювана 15% річних. Згідно умов Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 47450 грн., що підтверджується ордером - розпорядженням №1 та ордером - розпорядженням №2 про видачу кредиту від 04.10.2024 року.

Відповідно до наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , станом на 19.12.2023 рік за договором №Р20.00208.004403368 становить 108240,34 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом 42645,81 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 21074,03 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 44520,50 грн.

З виписки по рахунку відповідача за кредитним договором вбачається, що остання користувався кредитними коштами.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено Договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Оптіма Факторинг» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 19.12.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №Z02.22183.004246955 становить 29520,69 грн. та за договором №Р20.00208.004403368 становить 108240,34 грн.

Крім того, 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимори за кредитними договорами №Z02.22183.004246955 та №Р20.00208.004403368.

Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z02.22183.004246955 становить 29520,69 грн. та за договором №Р20.00208.004403368 становить 108240,34 грн.

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до п. 1.5 Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості» у розмірі 2,65% середньомісячно від початкової суми кредиту.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

«Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» - ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.

Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Що стосується клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, то в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить три роки (ст. 257 ЦКУ).

Отже, позовна давність є строком для пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Варто звернути увагу, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ).

30 січня 2024 року набув чинності Закон України № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», яким внесено зміни до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а саме: перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні. Згідно чинної до цього редакції від 19 березня 2022 року відповідний пункт 19 передбачав продовження строків позовної давності на строк дії воєнного стану в Україні.

Суд робить висновок, що між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 22.08.2018 року та 04.10.2018 року кредитних договорів. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Відповідач був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №Z02.22183.004246955 в сумі 12822,52 грн. що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9652,64 грн. та відсотків у розмірі 3169,88 грн., за договором №Р20.00208.004403368 в сумі 63719,84 грн.: за основною сумою боргу у розмірі 42645,81 грн. та відсотків у розмірі 21074,03 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями згідно кредитних договорів суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів, про що детально вказано в розділі IV: включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Профіт капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 14000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021; Додатковою угодою №11 від 23.05.2024 року до Договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, Актом №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024. Також позивачем було сплачено 3028 грн. судового збору.

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 9461,04 грн. ((14000 +3028) х 76542,36/137761,03) .

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова,8, ) до ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за кредитним договором №Z02.22183.004246955 в загальному розмірі 12822 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 52 коп., з яких : 9652 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві ) грн. 64 коп. заборгованість за основним боргом та 3169 (три тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 88 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за кредитним за договором №Р20.00208.004403368 в загальному розмірі 63719 (шістдесят три сімсот дев`ятнадцять) грн. 84 коп.: з яких 42645 (сорок дві тисячі шістсот сорок п`ять) грн. 81 коп. заборгованість за основним боргом та 21074 (двадцять одну тисячу сімдесят чотири) грн. 03 коп. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати в розмірі 9461 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят одну ) грн. 04 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 09 грудня 2024 року.

Суддя: