Справа № 754/149/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління ДПС у Львівській області, Львівська Державна Податкова Інспекція про припинення трудового договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою в якій просить:

-визнати припиненими трудові відносини між позивачем та відповідачем;

-стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Крім того, по тексту позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку, а також виплата заборгованості по заробітній платі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 року вказана позовна заява, передана на розгляд судді Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д.

У зв`язку з перебуванням судді Буша Н.Д. на лікарняному вивчення матеріалів позову відбулось після виходу судді Буша Н.Д. з лікарняного.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Дана позовна заява не відповідає вказаним вимогам ст.ст.175, 176 ЦПК України, а саме: відсутнє зазначення ціни позову; відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються позивачем.

Позовна заява не підписана позивачем та не містить дати її подання.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вказаним вимогам, позивачем додано до заяви одну квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн., інших документів, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, останньою не надано.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, де зазначено, що починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Натомість, використання позивачем певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги та не може слугувати підставою для застосування пільги щодо сплати судового збору, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Що стосується позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки на день фактичного розрахунку, судом встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Із положень приписів ст.ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці», середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахункуза своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за весь час затримки на день фактичного розрахунку.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки позивач в грудні 2023 року відправила позовну заяву поштою то буде застосовано стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», яким визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 2589 гривня.

Також п.1 ч.3 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того, з урахуванням вищенаведених недоліків позовної заяви на даний час неможливо встановити точну суму судового збору, що підлягає сплаті.

З огляду на наведене, позивачеві необхідно сплати суму судового збору з врахуванням зазначення ціни позову, або подати докази звільнення позивача від такої сплати.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.95 ЦПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відтак, надання копій документів має бути здійснено із дотриманням вказаних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління ДПС у Львівській області, Львівська Державна Податкова Інспекція про припинення трудового договору - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Судовий збір, за подання позовної заяви, необхідно сплатити на рахунок отримувача № рахунку (ІВАN): UA0026004, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Деснян.р-н/22030101, код отримувача , Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: - судовий збір за подання позовної заяви (майнового та не майнового характеру сплачується окремими квитанціями).

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д.Буша