Справа № 195/1993/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

08.02.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого Скрипченко Д.М., за участю секретаря судового засідання Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовомОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача у справі, ОСОБА_1 , адвокат Звєрєва В.В. звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 18.05.2021 р. №20485, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» грошових коштів на загальну суму 67 924,91 грн., а також просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанси» на користь ОСОБА_1 сплачений мною за подання позову до суду та заяви про забезпечення позову судовий збір на загальну суму 1610,40грн.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги ОСОБА_1 тим, що у жовтні поточного року на адресу Фермерського господарства «Істок-С» (місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Нікопольський район, с.Китайгородка, вул.Центральна,10 А) , орендаря належної позивачу на праві власності земельної ділянки, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника від 08.08.2023року у виконавчому провадженні (ВП) №65715466, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною щодо стягнення з нього грошових коштів на загальну суму 67 924,91грн., з них 60 681,54 грн. сума боргу за виконавчим документом, 6 068,15грн., - основна винагорода виконавця, 1 175,22грн., - витрати виконавця на провадження.

Зазначена Постанова була винесена на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, від 18.05.2021р. № 20485 (надалі виконавчий напис).

Будь-яких документів вищевказаного виконавчого провадження та здійснення відповідного виконавчого напису від третіх осіб на його адресу не надходило. Про примусове стягнення з нього грошових коштів на загальну суму 67 924,91грн. він дізнався в адміністрації підприємства (ФГ «Істок-С»), які повідомили його про те, що будуть здійснювати відповідні відрахування із розрахунків по орендній платі.

Виконавчий напис виданий з порушенням чинного законодавства України, так як позивачем не визнається сума заборгованості. Жодних судових рішень про стягнення з нього заборгованості на користь відповідача на момент вчинення Виконавчого напису не існувало.

Будь-яких кредитних договорів позивачем не підписувалося, будь-яких претензій чи заяв про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, він не отримував, не був проінформований про розмір заборгованості, чим був позбавлений права оскаржити виконавчий напис (вимогу) у судовому порядку або виставити письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу. Разом з цим, безспірність заборгованості або інша відповідальність боржника не підтверджена належними і допустимими доказами як відповідачем по справі, так і третьою особою нотаріусом, який вчиняв виконавчий напис відносно боржника.

У зв`язку з вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

На підставі вищенаведеного представник позивача просить суд, визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмове пояснення, в якому просить суд, відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. , також звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, крім того, надано суду пакет документів на виконання ухвали суду від 03.01.2024 року.

Третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив, жодних пояснень або заяв до суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, з яких судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що у жовтні поточного року на адресу Фермерського господарства «Істок-С» (місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Нікопольський район, с.Китайгородка, вул.Центральна,10 А) , орендаря належної позивачу на праві власності земельної ділянки, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника від 08.08.2023року у виконавчому провадженні (ВП) №65715466, винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною щодо стягнення з нього грошових коштів на загальну суму 67 924,91грн., з них 60 681,54 грн. сума боргу за виконавчим документом, 6 068,15грн., - основна винагорода виконавця, 1 175,22грн., - витрати виконавця на провадження.

Зазначена Постанова була винесена на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, від 18.05.2021р. № 20485 (надалі виконавчий напис).

Будь-яких документів вищевказаного виконавчого провадження та здійснення відповідного виконавчого напису від третіх осіб на його адресу не надходило. Про примусове стягнення з нього грошових коштів на загальну суму 67 924,91грн. він дізнався в адміністрації підприємства (ФГ «Істок-С»), які повідомили його про те, що будуть здійснювати відповідні відрахування із розрахунків по орендній платі.

Виконавчий напис виданий з порушенням чинного законодавства України, так як позивачем не визнається сума заборгованості. Жодних судових рішень про стягнення з нього заборгованості на користь відповідача на момент вчинення Виконавчого напису не існувало.

Будь-яких кредитних договорів позивачем не підписувалося, будь-яких претензій чи заяв про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, він не отримував, не був проінформований про розмір заборгованості, чим був позбавлений права оскаржити виконавчий напис (вимогу) у судовому порядку або виставити письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу. Разом з цим, безспірність заборгованості або інша відповідальність боржника не підтверджена належними і допустимими доказами як відповідачем по справі, так і третьою особою нотаріусом, який вчиняв виконавчий напис відносно боржника.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановленому законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» позивачу не направлявся лист з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Також, як зазначає позивач у справі, будь-яких кредитних договорів ним не підписувалося, будь-яких претензій чи заяв про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, він не отримував, не був проінформований про розмір заборгованості, чим був позбавлений права оскаржити виконавчий напис (вимогу) у судовому порядку або виставити письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу. Разом з цим, безспірність заборгованості або інша відповідальність боржника не підтверджена належними і допустимими доказами як відповідачем по справі, так і третьою особою нотаріусом, який вчиняв виконавчий напис відносно боржника.

Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

При вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відсутній і розрахунок боргу, щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2 ст. 1 глави 16 Порядку).

Відповідно до п.3.2 ст.3 Глави 16 Порядку заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 3.5. статті 3 глави 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтуванння документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

В п. 2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Верховний Суд України у справі № 6-158 цс 15 від 20 травня 2015 року дійшов такого правового висновку, що банком необхідно надати нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» позивачу не направлявся лист з вимогою про усунення порушення стосовно основного зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

При вчиненні напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Відсутній і розрахунок боргу, щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Отже, на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, яким визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України, № 662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Вказана обставина дає змогу дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача вчинений на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, було визнано нечинними судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Крім того, слід зазначити, що урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1610,40 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру та заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.627,1050,1054,1212 Цивільного кодексу України, ст.ст.3,5,13,81,141,223, ч.2 ст.247, 258-259,264,268,274-279, 354-353 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник, адвокат Звєрєвої Вікторії Валеріївни, до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 18.05.2021р. №20485, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» грошових коштів на загальну суму 67 924,91 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанси» (КОД ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), сплачений ним за подання позову до суду та заяви про забезпечення позову судовий збір на загальну суму1 610,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: Д. М. Скрипченко