Справа № 473/4580/24
"30" грудня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому вказувало, що 13 грудня 2021 року ТОВ «Селфі Кредит» уклало з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №154513.
Відповідно до договору ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у загальному розмірі 3 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 12 січня 2022 року (з можливістю пролонгації/автопролонгації строку кредитування за визначених в договорі умов), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,90 % за кожен день користування кредитом.
Наслідками порушення позичальницею умов кредитного договору є її обов`язок сплатити неустойку (штраф).
29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29022024, за яким ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №29022024 від 29 лютого 2024 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 7 208 грн, у тому числі:
- заборгованість за кредитом 3 000 грн;
- заборгованість за процентами 4 208 грн.
Відповідно до договору ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 06 лютого 2022 року (з правом відтермінування виконання зобов`язань за ініціативою позичальниці), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування, а також в аналогічному розмірі в разі порушення або пролонгації умов договору.
У разі неповернення кредиту у встановлений строк або у строк пролонгації договору за ініціативою позичальниці, проценти продовжують нараховуватися за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з дня прострочення.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 13 625 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 5 000 грн;
-заборгованість за процентами 8 625 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивачки в окремій заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 13 грудня 2021 року ТОВ «Селфі Кредит» уклало з ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту №154513.
Відповідно до договору ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у загальному розмірі 3 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 12 січня 2022 року (з можливістю пролонгації/автопролонгації строку кредитування за визначених в договорі умов), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,90 % за кожен день користування кредитом.
Наслідками порушення позичальницею умов кредитного договору є її обов`язок сплатити неустойку (штраф).
29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29022024, за яким ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №29022024 від 29 лютого 2024 року.
Відповідно до договору ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 06 лютого 2022 року (примітка: в договорі помилково зазначено, що користування кредитом здійснюється до 03 лютого 2022 року) з правом відтермінування виконання зобов`язань за ініціативою позичальниці, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5 % на добу від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування, а також в аналогічному розмірі в разі порушення або пролонгації умов договору.
У разі неповернення кредиту у встановлений строк або у строк пролонгації договору за ініціативою позичальниці, проценти продовжують нараховуватися за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів, починаючи з дня прострочення.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (у редакції Закону, чинній на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори, що є предметом судового дослідження, були вчинені в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорах усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця погодилася з ними та підписала правочини за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, на підставі вказаних договорів ОСОБА_1 набула відповідні права та обов`язки, у тому числі кредитні зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю (кредитодавцю) позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальницею своїх зобов`язань на користь первісних кредиторів або їх правонаступника.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №154513 від 13 грудня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 29 лютого 2024 року становить 7 208 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 3 000 грн;
-заборгованість за процентами 4 208 грн.
Вказана заборгованість нарахована у повній відповідності до умов кредитного договору, зокрема:
- проценти нараховані за узгодженою сторонами договору процентною ставкою у розмірі 1,90 % за кожен день користування кредитом в межах узгодженого в договорі 30-денного строку кредитування (з 13 грудня 2021 року до 12 січня 2022 року) та в межах встановленого договором 90-денного строку автопролонгації строку кредитування (з 16 січня 2022 року до 25 лютого 2022 року).
Таким чином, в цій частині заборгованість є обґрунтованою та підтвердженою.
Зокрема, у вказаному кредитному договорі сторони правочину визначили строк кредитування у 30 днів з 08 січня 2022 року до 06 лютого 2022 року (п. 1.2 договору, графік платежів).
У п.п. 3.3.3-3.3.5 п. 3.3 кредитного договору сторони узгодили можливість відстрочення виконання позичальницею зобов`язань за умови погашення останньою заборгованості за нарахованими відсотками або шляхом внесення плати у вигляді процентів за понадстрокове користування кредитом.
Водночас у п.п. 4.3 п. 4 кредитного договору (який встановлює відповідальність сторін та порядок вирішення спорів) сторони узгодили, що якщо ОСОБА_1 не повернула кредит в строк, зазначений в п. 1.2 договору або в додатках до нього, проценти, передбачені п. 1.3 договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів з дня прострочення виконання умов договору.
Таким чином, зі змісту правочину вбачається, що сторони чітко узгодили умови про нарахування договірних процентів протягом 30-денного строку кредитування (крім випадків відстрочення виконання зобов`язань за ініціативою позичальниці), а в подальшому (протягом 90 календарних днів) процентів, нарахування яких здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 в межах вказаного кредитного договору не вчиняла дій, направлених на відстрочення виконання зобов`язань за договором. Тому передбачений кредитним договором строк кредитування не змінювався.
У той же час позичальниці було нараховано проценти як в межах встановленого строку кредитування (з 08 січня 2022 року до 06 лютого 2022 року), так і поза межами встановленого строку кредитування (з 07 лютого 2022 року до 08 травня 2022 року), а всього у розмірі 8 625 грн.
Тобто, за період з 07 лютого 2022 року до 08 травня 2022 року проценти є такими, що нараховані за порушення позичальницею виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій зазначила, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Водночас, у постанові від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені у договорі. Такі проценти розуміються, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
В той же час, проценти за неправомірне користування чужими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, проценти за прострочення виконання відповідачкою кредитного зобов`язання, нараховані згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України з 24 лютого 2022 року (в період дії в Україні воєнного стану) не підлягають стягненню.
-заборгованість за кредитом 5 000 грн;
-заборгованість за процентами (нарахованими до 23 лютого 2022 року) 5 875 грн.
За такого, встановлена судом заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 628,30 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 13 грудня 2021 року №154513, що утворилася станом на 29 лютого 2024 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 13 грудня 2021 року до 25 лютого 2022 року) у розмірі 4 208 (чотири тисячі двісті вісім) гривень, а всього в загальному розмірі 7 208 (сім тисяч двісті вісім) гривень;
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв