ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 385/114/18

провадження № 22-ц/4809/572/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волощук Володимир Володимирович, на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2023 року (суддя Бондаренко А.А.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,-

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28.09.2017 близько 13 год. він, керуючи власним мотоциклом Ямаха днз. НОМЕР_1 , їхав по вулиці Свободи у м. Гайворон у напрямку Гайворонської Центральної районної лікарні. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія» днз. НОМЕР_2 , рухався по вулиці Богдана Хмельницького у напрямку перехрестя з вулицею Свободи для здійснення повороту ліворуч. На перехресті вулиць Свободи та Богдана Хмельницького відповідач порушив вимоги п.16.11. Правил дорожнього руху та не надав позивачеві перевагу у русі. Внаслідок цього порушення сталось зіткнення мотоцикла позивача з автомобілем відповідача. Від зіткнення транспортних засобів він впав на дорогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою грудної клітини, забою нижньої кінцівки. У зв`язку з лікуванням тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Гайворонської ЦРЛ з 28.09.2017 по 06.10.2017 та витратив 1997 грн. 49 коп.

Позивач вказав, що у результаті ДТП був розбитий його мотошолом та був пошкоджений мотоцикл марки «Ямаха» днз. НОМЕР_1 : розбиті та пошкоджені: вітрове скло, 2 дзеркала, панель приборів, фара, уся вихлопна система, щиток переднього колеса, руль та ін. За його попередніми підрахунками розмір матеріальних збитків за пошкоджений шолом та мотоцикл становить 83722 грн.

Крім того, зазначив, що у результаті ДТП йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 20000 грн. Моральну шкоду він обґрунтував фізичним болем та стражданнями, що він їх зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевними стражданнями, пережитими у зв`язку з фактом ДТП, емоційним дискомфортом, який він зазнав у зв`язку з пошкодженням мотоцикла та втратою на тривалий час можливості користуватися мотоциклом, у результаті чого був порушений сон та нормальний спосіб життя, тривалим розглядом цивільної справи про стягнення з відповідача збитків, заподіяних ДТП.

Кримінальне провадження, внесене за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 29.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, 30.09.2017 було закрите в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Провадження у справі про притягнення за даним фактом до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрито постановою Гайворонського районного суду від 14.11.2017 року у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП України.

Посилаючись на ці обставини, позивач з урахуванням поданих уточнень просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 48254 грн. 01 коп. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. 00 коп.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 48254 грн. 01 коп. матеріальної та 10000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник скаржника адвокат Волощук В.В. посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована та заявлена сума позовних вимог перебуває в межах ліміту страхового відшкодування, тому належним відповідачем за даним позовом є страхова компанія.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з постанови старшого слідчого відділу Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Беня О.В. від 30.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000599 від 29.09.2017 року, з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №028506 від 12.10.2017 року, з копії постанови у справі № 358/1463/17 від 14.11.2017 року судді Гайворонського районного суду Сліпенка Р.Ю. судом встановлено:

28.09.2017 року близько 13 години в м.Гайворон Кіровоградської області на перехресті вулиць Б.Хмельницького та Свободи мала місце ДТП за участю ОСОБА_2 , який керував мотоциклом Ямаха днз. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Шкода Октавія» днз. НОМЕР_2 .

Кримінальне провадження № 0000599 від 29.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, 30.09.2017 року було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито постановою Гайворонського районного суду від 14.11.2017 року у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП України.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що власником мотоцикла Ямаха днз. НОМЕР_1 є ОСОБА_2

З довідки КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня» б/н від 6.10.2017 року судом встановлено, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Гайворонської ЦРЛ з 28.09.2017 року по 06.10.2017 року з приводу ЗЧМТ, забоїв грудної клітини, нижньої кінцівки.

Довідкою КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня» №1832 від 06.12.2017 року позивач підтвердив своє перебування на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Гайворонської ЦРЛ з 28.09.2017 року по 06.10.2017 року з приводу ЗЧМТ, забоїв грудної клітини, нижньої кінцівки. У довідці наведено перелік призначених медичних препаратів та матеріалів для лікування.

Вивченням довідки КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня» №7 від 06.12.2017 судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався за медичною допомогою до лікаря невропатолога 09.10.2017 року та 12.10.2017 року. У результаті встановлено діагноз ЗЧМТ (струс головного мозку 29.09.2017 року), наявний опис призначеного лікування.

З наданих позивачем фіскальних чеків суд встановив, що позивач витратив на придбання призначених медикаментів, медичних препаратів, процедур 1997,49 грн.

Як вбачається з висновку судово-медичного обстеження ОСОБА_2 від 29.09.2017 року № 138 у ОСОБА_2 наявні ЗЧМТ (струс головного мозку, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я і утворились 28.09.2017 року від дії тупих твердих предметів, синців перенісся та правої гомілки, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і утворились 28.09.2017 року від дії тупих твердих предметів.

Висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи від 05.10.2018 року № 2193/2194/18-27 підтверджена вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП та зазначено, що зіткнення мотоцикла Yamaha FZ400, реєстраційний № В НОМЕР_4 з автомобілем «Шкода Октавія» днз. НОМЕР_2 сталось через невідповідність дій водія автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_1 вимогам дорожнього знаку 2.1 ПДР «Дати дорогу» і п. 16.11 ПДР.

З висновку експерта від 06.03.2023 № СЕ-19/111-22/48845-АВ за результатами проведеної повторної транспортно-товарознавчої експертизи судом встановлено, що ринкова вартість КТЗ мотоцикла Yamaha FZ400, реєстраційний № В НОМЕР_4 станом на 28.09.2017 становила 46256 грн. 52 коп. В результаті ДТП, що сталася 28.09.2017 року мотоцикл Yamaha FZ400, реєстраційний № В НОМЕР_4 отримав аварійні пошкодження підвіски передньої осі в зборі з кермом та блоками керування; систем охолодження та випуску відпрацьованих газів, паливного баку та переднього і бокового пластикового облицювання. Вартість відновлювального ремонту КТЗ мотоцикла Yamaha FZ400, реєстраційний № В НОМЕР_4 станом на 28.09.2017, складала 213338 грн. 88 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла Yamaha FZ400, реєстраційний № В НОМЕР_4 дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу в непошкодженому стані на момент події та становила 46256, 52 грн. Ремонтно - відновлювальні роботи мотоцикла Yamaha FZ400, реєстраційний № В НОМЕР_4 економічно недоцільні.

З матеріалів кримінального провадження № 0000599 від 29.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, 30.09.2017 року вбачається, що провадження було закрите в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП було закрите постановою Гайворонського районного суду від 14.11.2017 року у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП України.

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем позивачу майнової та моральної шкоди.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду про можливість вирішення спору без залучення у справі належного відповідача.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) (далі Закон)у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (страховим лімітом).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 207/3222/16-ц, від 26 жовтня 2022 року у справі № 645/6088/18.

Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно частин 1, 2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов з підстав обґрунтованості та доведеності позову, не звернув уваги на те, що до участі у справі в якості відповідача не залучено НАСК «Оранта», а висновок про доведеність чи недоведеність позову, підставність чи безпідставність позовних вимог має бути зроблений за участі у справі належного відповідача.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 9 вересня 2020 року у справі №466/2931/15-ц.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для відмови в позові.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові від 5 лютого 2020 року у справі №440/1376/13-ц.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

За таких обставин в позові слід відмовити у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до належного відповідача, тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушеним.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з позивача на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2114,40 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волощук Володимир Володимирович, задовольнити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2114,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.07.2024.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань О.Л. Дуковський