ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/294/24, 22ц/821/385/24Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.
секретарЛюбченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Дубинського В.М. на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.11.2023 (повний текст складено 21.11.2023, суддя в суді першої інстанції Пироженко В.Д.) та додаткове рішення вказаного суду від 19.12.2023 (повний текст складено 19.12.2023) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попова І.П., звернувся до суду у жовтні 2023 року з позовом, яким просив припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 з 07.09.2023, відкликати виконавчий лист та стягнути з відповідача на його користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення до суду з позовом.

Зазначає, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 у справі № 711/11510/14ц стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 / 3 частини заробітної плати, починаючи з 28.10.2014 та до повноліття дітей.

13.03.2015 державним виконавцем Центрального ВДВС відкрито відповідне виконавче провадження. Позивач сплачує вчасно аліменти, заборгованості не має. ІНФОРМАЦІЯ_3 син сторін досяг повноліття, тому аліменти сплачувалися лише на утримання доньки. При цьому з 07.09.2023 донька проживає разом з ним. 05.10.2023 Службою у справах дітей Черкаської міської ради проведено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_6 за адресою позивача, про що складено акт. Однак попри це, аліменти продовжують стягувати на користь відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.11.2023 позовні вимоги у справі задоволено. Суд виходив з того, що на час вирішення спору донька сторін проживає разом з батьком, отже останній не повинен сплачувати іншому з батьків аліменти на утримання цієї дитини та, натомість, має право на отримання таких аліментів.

Додатковим рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19.12.2023 з відповідача на користь позивача стягнуто понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Дубинський В.М. подав 20.12.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що через короткий час проживання з батьком дитина сторін 08.12.2023 повернулася проживати до матері, де живе і зараз та з якою у неї склалися кращі стосунки як з батьком. Крім того, умови проживання у матері теж більше влаштовують доньку сторін. Суд послався на норми СК України, які не передбачають припинення стягнення аліментів. Суд мав встановити місце проживання дитини за вимогами одного з батьків.

Крім того, 09.01.2024 представник відповідача адвокат Дубинський В.М. подав апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 19.12.2023 в якій, вказавши на помилковість висновків суду, просив скасувати зазначене додаткове рішення та відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача, мотивуючи про необхідність скасування рішення суду по суті спору по результатам його апеляційного перегляду.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача просила суд відхилити її, визнавши необґрунтованою, рішення суду першої інстанції від 21.11.2023 залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим. Відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що сторони з 14.09.2000 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.04.2015 розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014 у справі №711/11510/14ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_9 в розмірі 1/3 частини заробітної плати, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2014 та до повноліття дітей.

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 536 від 05.10.2023, складеного службою у справах дітей Черкаської міської ради, донька ОСОБА_10 проживає разом з батьком у квартирі по АДРЕСА_1 .

Даний факт станом на 21.11.2023 визнавався відповідачем. Таким чином в ході розгляду справи встановлено, що на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції неповнолітня донька сторін проживала з батьком.

Указуючи про те, що донька ОСОБА_11 , на утримання якої позивач сплачував за рішенням суду аліменти на користь відповідача, на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні, позивач порушує перед судом питання про припинення стягнення з нього аліментів та про їх стягнення з відповідача, який проживає окремо від дитини.

Відповідні правовідносини мають таке правове регулювання.

За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок стосуються обох батьків дитини.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини (ч.ч.2, 3 ст.181 СК України). Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Крім того, згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої одним із таких способів є припинення правовідношення.

Відповідно до п.п.17, 22 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Положеннями ст.273 СК України передбачено те, що у разі зміни матеріального або сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналогічні приписи також містить ч.2 ст.273 ЦПК України згідно якої якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином слід прийти до висновку про те, що у разі, якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який, відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини.

Сплата в цьому разі аліментів не відповідатиме приписам ст.181 СК України.

З урахуванням предмета спору в цій справі, однією з обставин, яка підлягає доказуванню, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом - з одержувачем аліментів чи з їх платником.

У даному випадку судом першої інстанції встановлено, що на час вирішення позовних вимог по суті (21.11.2023) донька сторін ОСОБА_11 проживала разом з позивачем, що також підтверджується доводами апеляційної скарги, згідно якої дитина повернулася проживати до матері 08 грудня.

Таким чином суд першої інстанції, встановивши, що дитина сторін проживає з позивачем, що є істотною обставиною, яка припиняє обов`язок стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_9 , дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , звільнивши його від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 .

З цих підстав посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що на даний час донька ОСОБА_11 проживає з матір`ю (відповідачем) на правильність таких висновків суду першої інстанції не впливають, адже не спростовують те, що на час вирішення спору у справі донька проживала саме з позивачем.

Крім того, в разі зміни обставин, які впливають на право на стягнення аліментів на утримання дитини того з батьків, з ким така дитина проживає (ст. 273 СК України, ч.2 ст.273 ЦПК України), особа матиме можливість звернутися до суду з новим позовом про звільнення від обов`язку сплачувати аліменти.

Міркування скаржника про те, що суд послався на норми СК України, які не передбачають припинення стягнення аліментів, слід оцінити критично, адже, вирішуючи спір, суд послався на положення ст. 273 СК України, яка передбачає підстави для звільнення від сплати аліментів за наявності обставин, що мають істотне значення для вирішення зазначеного питання.

Доводи скаржника про те, що суд мав встановити місце проживання дитини за вимогами одного з батьків, на увагу не заслуговують, адже такого спору на час вирішення по суті позовних вимог між сторонами у справі не існувало відповідні вимоги до суду не заявлялися.

Далі, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У даному випадку при визначенні розміру аліментів, які мають стягуватися з відповідача, який проживає окремо від дитини, на користь позивача, судом першої інстанції враховано потреби дитини відповідно до віку, рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо їх утримання, що скаржником не заперечується та не спростовується при апеляційному перегляді справи.

Отже суд першої інстанції, вирішуючи спір у справі, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача на користь позивача в розмірі 1 / 4 частини всіх видів доходу відповідача, що скаржником не спростовано.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З урахуванням викладених обставин, доводи апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення суду слід відхилити, адже питання про відшкодування за рахунок відповідача судових витрат позивача на правничу допомогу вирішено у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України з урахуванням факту задоволення позовних вимог та доведеності відповідних судових витрат.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.11.2023 та додаткове рішення від 19.12.2023 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги відхилити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 21.11.2023 та додаткове рішення вказаного суду від 19.12.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів - залишити без змін.

Судові витрати у виді судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 07.02.2024.

Суддя-доповідач

Судді