ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9758/24
провадження № 4-с/753/63/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Котвицького В.Л., за участі секретаря судового засідання Овчар В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання: Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник у травні 2024 року звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить зобов`язати Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції №2972590 від 09.11.2011 та зобов`язати зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 09.11.2011 в рамках виконавчого провадження №2972590.

В обґрунтування скарги, скаржник посилається на те, що на даний час жодних виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, проте арешт накладений постановою державного виконавця по закінченню виконавчого провадження знято не було, що в свою чергу порушує права скаржника щодо права вільного користування та розпоряджання своїм майном. Скаржник звертався з заявою до Баришівського ВДВС про зняття арешту, проте останньому було відмовлено у вчиненні такої дії, в зв`язку з чим скаржник звернувся до суду з даною скаргою за захистом свого порушеного права.

Представник скаржника в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та просив скаргу задовольнити.

Представник відділу виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, проте його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходилась цивільна справа № 2-2636/1 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду даної справи, позов задоволено та видано виконавчий лист № 2 -2636/1 від 28.02.2011. На підставі даного виконавчого листа, на виконанні Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП №29725905 з реєстраційним номером обтяження №11831528, яке було розпочате згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29725905 від 09.11.2011, винесеної державним виконавцем Баришівського ВДВС Карачун Н. М., на підставі заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». В рамках даного виконавчого провадження, на все майно ОСОБА_1 , було накладено арешт.

Згодом, на підставі постанови державного виконавця, від 19.03.2013 виконавче провадження було припинено, а виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

Згідно листа Баришівського ВДВС від 18.08.2024 вих. № 13690 після повернення виконавчого листа без виконання у 2017 році матеріали виконавчого провадження передані до архіву та знищені у зв`язку зі збігом строків зберігання документів. У зв`язку з чим, Баришівський ВДВС відмовився скасувати свою постанову про арешт майна, оскільки матеріалів виконавчого провадження вже не існує.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні заявник має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується права скаржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому скарга підлягає задоволенню..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 449 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання: Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задовольнити.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту в рамках виконавчого провадження №29725905 неправомірними.

Постанову Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.11.2011 в рамках виконавчого провадження №29725905 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, з примусового виконання виконавчого листа №2-2636/1 виданого 28.02.2011 Дарницьким районним судом м. Києва - скасувати.

Зобов`язати Баришівський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , який був накладений постановою Баришівського відділу державної виконавчої служби від 09.11.2011 в рамках виконавчого провадження №29725905 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, з примусового виконання виконавчого листа №2-2636/1 виданого Дарницьким районним судом м. Києва від 28.02.2011.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Котвицький