Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

секретар судового засідання Захарчук С. О.,

за участю:

представника відповідача Грабовської В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування витрат на поховання,

У С Т А Н О В И В :

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12.08.2017 близько 20 год. 30 хв. в с. Васютинці Жмеринського району Вінницької області, на 6-му пікеті 1154 км перегону с. Сербинівці - с. Комарівці, поїзд НОМЕР_4 сполученням «Київ - Кам`янець-Подільський», під керівництвом машиніста ОСОБА_2 та помічника машиніста ОСОБА_3 , скоїв наїзд на ОСОБА_4 , 1933 року народження, який внаслідок отриманих травм помер. Обставини смерті ОСОБА_4 було встановлено рішенням Барського районного суду Вінницької області у справі №125/1058/22 від 07.04.2023, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 27.06.2023.

Позивач вказував, що 12.08.2017 він поніс витрати на поховання у сумі 20650 гривень, які просив стягнути з АТ «Українська залізниця».

Позивач та його представник адвокат Таргоній В. М. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява з проханням розгляд справи провести без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву.

У відзиві відповідач зазачив, що володілець джерела підвищеної небезпеки звільняється від відповідальності, коли доведе, що шкоду було заподіяно внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Умисел потерпілого відноситься до юридичного факту, за наявності якого особа, яка завдала шкоди, безумовно звільняється від обов`язку її відшкодувати. Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000371, на думку відповідача, свідчать про наявність умислу в діях потерпілого ОСОБА_4 та їх причинного зв`язку зі шкодою. Слідством встановлено, що 12.08.2017 о 20 год. 55 хв. пасажирський потяг НОМЕР_4 сполученням Київ-Одеса під керуванням машиніста ОСОБА_2 та помічника машиніста ОСОБА_3 , проїжджаючи 1154 кілометр пікет №6 перегону Сербинівці- Комарівці здійснили наїзд на ОСОБА_4 , який внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень загинув на місці події. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 53 від 29.08.2017, смерть ОСОБА_4 настала від закритої тупої травми грудної клітини. Під час судово-хімічної експертизи крові та сечі потерпілого ОСОБА_4 алкоголю не виявлено, тобто потерпілий був тверезим в момент настання пригоди. Постановою слідчого від 15.09.2017 закрито вищезазначене кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

Відповідач також вказував, що потерпілий ОСОБА_4 під час наїзду на нього потягу знаходився на залізничній колії. Це означає, що потерпілий порушив «Правила безпеки громадян на залізничному транспорті України», якими передбачено заборону пішоходам ходити по залізничних коліях. Відповідач вважає, що потерпілий свідомо порушив ці правила та свідомо потрапив на залізничну колію, адже він цілком усвідомлював свої дії та знаходився в адекватному нормальному стані, враховуючи висновок експертизи. Крім того, як встановлено під час слідства, для уникнення наїзду на потерпілого машиністом потягу подавались відповідні звукові сигнали, аби уникнути зіткнення з потерпілим, а отже ОСОБА_4 усвідомлював, що перебування на залізничній колії при наближенні потягу матиме наслідком наїзд на нього. В поведінці ОСОБА_4 вбачається непрямий умисел, що цілковито виключає можливість настання цивільно-правової відповідальності з боку відповідача.

Щодо відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника відповідач зазначив, що витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але сума таких витрат не повинна перевищувати граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож у цій місцевості. На сайті https://ritualexpert.biz.ua/ritualnye-uslugi-bar.html зазначено, що вартість труни у м. Бар становить від 500 грн до 1500 грн, навіть елітну можна купити за 3500 грн, а в наданій копії товарного чеку позивачем від 12.08.2017 вказана вартість труни 9000,00 грн, таким чином вартість значно завищена. Ціну інших найменувань в копії товарного чеку також вважає завеликою, як для 2017 року. Також у товарному чеку та доданих доказах не зазначено, що кошти витраченні саме на товари для поховання ОСОБА_4 .

Заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і його слід задовольнити з таких мотивів.

Судом встановлено такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданого 30.03.1962 Луко-Барською сільською радою Барського району Вінницької області і не оспорювалося відповідачем.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 23.12.2021 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Згідно з висновком експерта Барського районного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 53 від 29.08.2017, здійсненого в рамках кримінального провадження № 0000371 від 13.08.2017, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_4 виявлено сполучну травму тіла у вигляді закритої тупої травми грудної клітки - перелому хребта між 2-3-тім грудними хребцями з пошкодженням спинного мозку; переломів ребер зліва - 2, 3, 4, 5, 6, 7-го по грудній лінії, 2, 3, 4, 5, 6, 7-го по середньо ключичній лінії, 1, 2, 3, 4, 5, 6-го по задній паховій лінії, переломи ребер справа - 2, 3, 4, 5 по грудній лінії, 6, 7, 8, 9, 10, 11 по лопатковій лінії, з пошкодженням пристінкової плеври 1, 2, 3, 4, 5 по хребтовій лінії; крововилив в переднє середостіння та основу серця; а також перелом правої променевої кістки в середній третині; вивих голівки правої ліктьової кістки в променево-зап`ястковому суглобі; забиті рани у лобно-скроневій ділянці голови справа, заднє-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, по задній поверхні правого передпліччя в середній третині; синці навколо правого ока, по передній поверхні плечового суглобу, грудній клітці справа на рівні 4-6-го ребер по середньо ключичній лінії, по передній поверхні правого стегна в ділянці верхньої і середньої третини, по задній поверхні правої гомілки в верхній третині; множинні садна на обличчі (носі, нижній губі зліва, нижній повіці лівого ока), голові (лобно-тім`яній ділянці посередині), на спині на рівні 1-2-го грудних хребців, по задній поверхні лівого плеча, та передпліччя, по заднє-зовнішній поверхні правого плечового суглобу, по задній поверхні правого плеча в нижній третині та правого передпліччя в верхній в середній третині, по передній поверхні грудної клітки справа на рівні 7-го ребра, по зовнішній поверхні правого колінного суглобу. Вказані ушкодження виникли від масивної дії твердого тупого предмету, яким міг бути залізничний потяг, можливо і 12.08.2017. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених на тілі трупа, слід вважати, що первинний контакт виступаючих частин потяга з тілом померлого відбувся в праву бокову поверхню грудної клітки в напрямку справа наліво. Смерть ОСОБА_4 настала від закритої тупої травми грудної клітки - перелому хребта між 2-3-тім грудними хребцями з пошкодженням спинного мозку, множинних переломів ребер зліва та справа з пошкодженням пристінкової плеври, яка ускладнилася травматичним шоком важкого ступеня. Закрита тупа травма грудної клітки, від якої настала смерть ОСОБА_4 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечного для життя під час заподіяння, і стоїть в причинному зв`язку зі смертю. При судово-хімічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_4 , методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Таким чином, на час смерті він був тверезий.

Відповідно до постанови слідчого Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Буяльського А. І. від 15.09.2017, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2017 за № 0000371, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно з рішенням Барського районного суду Вінницької області від 07.04.2023 у справі №125/1058/22, яке постановою Вінницького апеляційного суду від 27.06.2023 залишено без змін, позов ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_5 100000 (сто тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю особи. Судовим рішенням встановлено, що 12.08.2017 близько 20:30 у с. Васютинці Барського району Вінницької області на 6-му пікеті 1153 км перегону с. Сербинівці - с. Комарівці, водій потягу № 763 сполученням «Київ-Кам`янець-Подільський» допустив наїзд на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від множинних травм загинув на місці.

Відповідно до товарного чеку, виданого 12.08.2017 ФОП ОСОБА_6 платнику ОСОБА_1 , загальні витрати на придбання товарів для поховання склали 20650 гривень, серед яких: труна - 9000 грн, хрест - 750 грн, покривало - 320 грн, простирадло - 100 грн, подушка - 250 грн, покривало - 350 грн, костюм чоловічий - 2500 грн, сорочка - 350 грн, майка - 60 грн, труси - 40 грн, носки - 20 грн, туфлі - 420 грн, рушники 30 шт - 1500 грн, хустка шерстяна 25 шт. - 1000 грн, рушники вишиті 6 шт. - 300 грн, вінок ритуальний 3 шт. - 1050 грн, корзини ритуальні 2 шт - 840 грн, транспортні послуги - 1200 грн.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з статтею 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно до частини 3 статті 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

Аналіз наведених вище положень закону дає підстави для висновку, що на відповідача покладено обов`язок довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, спричинена внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з вини відповідача. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Подібні правові висновки викладено в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.09.2020 у справі №357/6237/19-ц).

Наявні в матеріали справи докази і з`ясовані судом обставини смерті ОСОБА_4 жодним чином не свідчать про те, що він мав умисел на заподіяння собі смерті.

Так, під умислом слід розуміти психічне ставлення особи до своїх дій та їх наслідків, коли особа усвідомлює характер своїх дій, передбачає їх наслідки і бажає настання таких наслідків або свідомо їх допускає (наприклад, суїцид). Усвідомлення і передбачення становлять інтелектуальну ознаку умислу, а бажання настання наслідків або свідоме їх допущення - його вольову ознаку. При необережності, на відміну від умислу, вольова ознака полягає в тому, що особа або не передбачає наслідків своїх дій, хоча повинна і могла їх передбачати, або передбачала наслідки, але розраховувала на їх відвернення.

Та обставина, що ОСОБА_4 рухався вздовж колії, не свідчить про його умисел (ні про прямий, ні про непрямий) на позбавлення себе життя, а потрапляння під потяг свідчить про необережність потерпілого. Відтак, дії потерпілого не є тією обставиною, яка звільняє власника джерела підвищеної небезпеки від відповідальності відшкодувати необхідні витрати на поховання.

Крім того, згідно із прямою вказівкою у частині 3 статті 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування витрат на поховання.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Оспорюючи вартість труни та інших товарів для поховання, на підтвердження якої позивач надав товарний чек, відповідач не надав доказів штучного завищення цієї вартості і не обґрунтував того, що ці витрати не були необхідними. Посилання відповідача на дані одного вебсайту не спростовують наданого позивачем письмового доказу.

Суд також відхиляє як необґрунтований аргумент про те, що наданий позивачем товарний чек має бути визнаний неналежним і недопустимим доказом з тих причин, що у ньому не вказано, для поховання кого саме придбані товари, оскільки з даних чеку вбачається, що товари придбані для поховання особи чоловічої статі (зокрема, вказано про придбання чоловічого костюма), і відповідач не вказав, кого саме ховав позивач, якщо не свого батька.

Стосовно посилання відповідача на розмір граничних витрат на поховання, які визначені у додатку до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» від 03.10.2008 N 45, то вказані розміри витрат визначені для соціальних виплат, які здійснюються Фондом, і норми вказаконої постанови не поширюються на цивільні правоідвносини, які виникли у цій справі.

Суд враховує дані вказаної постанови на підтвердження необхідних витрат на поховання згідно з існуючими звичаями і традиціям щодо поховання, оскільки постанова передбачає виплати на такі ж товари і послуги, які визначені у товарному чеку (зокрема, такі товари, як труна, перевезення тіла, одяг для покійного (костюм взуття, сорочка, майка, труси, шкарпетки та інше), катафалк, автобус супроводжування, поховальні обряди цивільні, релігійні (ритуал, свічки, молитвеники, хустки, вінки, траурні свічки та інше)).

Таким чином, з даних наданого позивачем товарного чека вбачається, що придбані товари відповідають звичаям і традиціям щодо ритуалу поховання померлого, а томі вказані витрати суд визнає необхідними і такими, що мають бути відшкодовані відповідачем.

З наведених мотивів суд дійшов висновку, що оскільки розмір витрат на поховання підтверджено належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування витрат на поховання - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування витрат на поховання грошові кошти в сумі 20650 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.01.2024.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Акціонерне товариство «Українська залізниця», ідентифікаційний код 40075815, місцезнаходження: вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ.

Суддя Юлія САЛДАН