Справа № 282/1785/24
Провадження № 6/282/19/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 грудня 2024 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лердіз», третя особа Любарський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача,-

УСТАНОВИВ:

До Любарського районного суду Житомирської області надійшла заява ТзОВ «Він фінанс» про заміну первісного стягувача ТзОВ «Лердіс» на ТзОВ «Він фінанс» у виконавчому провадженні ВП №74269919.

При вирішенні питання про прийняття в провадження заяви та відкриття провадження, суд дійшов висновку про те, що заява не може бути прийнята до розгляду у зв`язку з наступним.

Підсудність у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Так, виконавчі дії провадяться державним або приватним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 р. у справі № 263/14171/19.

Відповідь з ЄДДР від 31.12.2024 №1001599 вказує на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відомостей про місцезнаходження майна Пеньківського В.В. або його роботи на території Житомирського району Житомирської області, підсудній Любарському районному суду, які входять до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять.

Місцезнаходження Любарського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУМЮ (м. Київ) не є місцем виконання виконавчого напису нотаріуса №663 від 31.12.2023 р.

Таким чином, визначаючи підсудність даної заяви про заміну сторони виконавчого провадження заявник помилково визначив підсудність Любарському районному суду Житомирської області.

Отже, суд приходить до висновку про те, що вказана справа не підсудна Любарському районному суду Житомирської області та підлягає передачі до суду за місцем проживання боржника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 27 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У зв`язку з вищевикладеним, заяву ТзОВ «Він фінанс», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лердіз», третя особа Любарський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача, слід передати за підсудністю до Романівського районного суду Житомирської області.

Керуючись ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу №282/1785/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Він фінанс», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лердіз», третя особа Любарський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача передати за підсудністю до Романівського районного суду Житомирської області ( Житомирська область, селище Романів, вулиця Небесної Сотні, будинок №86).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Носач