Справа №403/489/24 провадження № 2-о/403/28/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2024 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,
заінтересованої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 строком на шість місяців із заборонами останньому: перебувати в місці проживання (перебування) заявника за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування заявника та її дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 ; особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори із заявником або контактувати з нею через інших осіб.
На обгрунтування необхідності видачі судом обмежувального припису зазначила, що заінтересован особа ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, не працює, зловживає спиртними напоями. Поведінка колишнього чоловіка негативно впливає на її здоровя та фізичний стан. ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство по відношенню до неї та дітей, а саме: 04 травня 2023 року та 26 квітня 2023 року, що підтверджується постановами Долинського районного суду Кіровоградської області про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП; постановою від 21 серпня 2023 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП згідно з п.1 ст.247 КУпАП, а також винесенням 31 серпня 2024 року працівниками поліції термінового заборонного припису терміном на 3 дні у звязку із скоєнням ним фізичного насильства відносно неповнолітнього сина. ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо заявника та дітей протягом тривалого часу, не зважає на вжиті судом та поліцією заходи, після кожного рішення суду він погрожує заявнику фізичною розправою, його агресія щоразу посилюється. Враховуючи, що вірогідність продовження та повторного вчинення ОСОБА_2 насильства щодо заявника та дітей, а також настання тяжких наслідків для їх здоровя є дуже високою, заявник прохає суд видати обмежувальний припис із встановленям колишньому чоловіку переліку заборон, наведених нею у поданій до суду заяві.
В судовому засіданні по розгляду заяви ОСОБА_1 підтримала подану нею заяву та прохала суд встановити стосовно ОСОБА_2 обмежувальний припис тривалістю шість місяців, оскільки менший строк, на її думку, не зможе гарантувати належної поведінки ОСОБА_2 .. Суду пояснила, що після вживання спиртних напоїв її колишній чоловік стає неадекватний. Шлюб між ними розірваний з 2010 року, однак до кінця серпня 2024 року вони проживали однією сімєю. Причиною погіршення відносин та їх окремого проживання стало застосування ОСОБА_2 насильства по відношенню до їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 , внаслідок чого йому були заподіяні тілесні ушкодження. На даний час колишній чоловік спілкується із сином та здійснює прогулянки із меншою дочкою.
В судовому засіданні по розгляду справи по суті заінтересована особа ОСОБА_2 заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 , зазначивши, що він із заявником можуть вирішити всі питання як дорослі люди без встановлення судом обмежувального припису. Суду пояснив, що, дійсно, 31 серпня 2024 року в день народження свого покійного батька він вжив спиртні напої та в усній формі посварився із своєю тещею, яка проживала разом з ними в одному будинку. Неповнолітній син ОСОБА_5 заступився за бабу та бризнув йому в обличчя газовим балончиком, внаслідок чого він, напевно, і завдав сину ушкоджень у вигляді подряпин. На даний час він перед сином вибачився за свою поведінку та підтримує з ним спілкування. З меншою дочкою спілкування ним здійснюється з дозволу колишньої дружини шляхом прогулянок в дворі біля будинку.
Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
З урахуванням визнання заявником та заінтересованою особою в судовому засіданні обставин розірвання між ним шлюбу та подальшого спільного проживання однією сімєю до кінця серпня 2024 року, що не викликає в суду обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання учасниками справи, суд вважає дані обставини такими, що не підлягають доказуванню.
Судом по справі встановлено, що 26 квітня 2023 року постановою Долинського районного суду Кіровоградської області (справа №403/145/23) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, по факту вчинення ним домашнього насильства психологічого характеру та накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. (а.с.22-23).
04 травня 2023 року постановою Долинського районного суду Кіровоградської області (справа №403/135/23) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, по факту вчинення ним насильства в сімї та накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. (а.с.24-25).
Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2023 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, по факту вчинення ОСОБА_2 насильства в сімї було закрито згідно з п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (а.с.26-27).
Дані постанови були опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12 травня 2023 року, 10 травня 2023 року та 23 серпня 2023 року відповідно та беруться судом до уваги при вирішенні даної справи як такі, що публічно проголошені, розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, загальнодоступні й обовязкові до виконання усіма органами і особами відповідно до ст.129-1 Конституції України (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі №357/9159/18, від 18 липня 2023 року у справі №357/8277/19).
Судом також встановлено, що 31 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_2 як кривдника, було винесено терміновий заборонний припис серії АА №368093 терміном на три доби по факту вчиненняним фізичного насильства стосовно неповнолітнього сина (а.с.11).
Виконуючи приписи ч.1 ст.264, ч.4 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним учаснкиами справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволеннязаяви про видачу обмежувального припису, а також доказам, якими вона підтверджується, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закону) дія законодавства про запобіганнята протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Обмежувальний припис стосовно кривдника є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству (п.2 ч.1 ст.24 Закону).
Згідно з ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону).
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
За змістом ст.350-4 ЦПК України особа, яка звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, повинна зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та надати докази, що їх підтверджують (за наявності).
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року у справі №531/352/22 зазначено про те, що у «випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення».
У постанові від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 Верховний Суд висновав про те, що: «докази, що додають до заяви про видачу обмежувального припису, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді психологічному, фізичному, економічному тощо. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії у відношенні до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими».
Заявник ОСОБА_1 у поданій до суду заяві зазначає про вчинення ОСОБА_2 протягом тривалого часу насильства щодо неї та дітей, посилаючись при цьому на три постанови суду та терміновий заборонний припис, які на її думку, свідчать про підставність видачі судом обмежувального припису.
Разом з тим, як вбачається зі змісту постанови від 21 серпня 2023 року (справа №403/276/23), провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 було закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, внаслідок чого зазначена постанова не може бути належним доказом на підтвердження систематичності вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно заявника.
Наявність інших двох постанов Долинського районного суду Кіровоградської області, якими в діях гр-на ОСОБА_2 була встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, також не є достатнім доказом на підтвердження можливості продовження вчинення ним домашнього насильства та створення у звязку з цим загрози для здоровя та життя заявника з огляду на підтверджену в судовому засіданні учасникам справи обставину їх спільного проживання однією сімєю до кінця серпня 2024 року.
Зафіксовані у постановах випадки домашнього насильства стосовно заявника ОСОБА_1 мали місце 26 квітня та 04 травня 2023 року і після цього до дати звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису (більше одного року) заявник не надала суду жодного доказу про те, що ОСОБА_2 продовжував вчиняти щодо неї протиправні дії у виді домашнього насильства, або що існують ризики продовження щодо неї протиправних дій.
В судовому засіданні під час надання пояснень заявником ОСОБА_1 підтверджена обставина спілкування неповнолітнього сина ОСОБА_5 зі своїм батьком - заінтересованою особою ОСОБА_2 після винесення стосовно нього 31 серпня 2023 року термінового заборонного припису по факту вчинення ним домашнього насильства відносно сина.
Заінтересованою особою ОСОБА_2 також підтверджена обставина спілкування із неповнолітнім сином після винесення працівниками поліції термінового заборонного припису та вибачення перед сином за таку його поведінку, як батька.
Крім того, в судовому засіданні заявником та заінтересованою особою підтверджена обставина спілкування останнього з дочкою під час спільних прогулянок біля будинку з дозволу заявника.
Подібна поведінка гр-на ОСОБА_2 свідчить про нормалізацію відносин між ним, як батьком, та сином, як потерпілою від домашнього насильства особою, та відсутність будь-яких обєктивних підстав, які б допускали вірогідність вчиненняв майбутньому гр-ном ОСОБА_2 протиправних дій фізичного чи психологічного характеру по відношенню до своїх дітей.
Отже, дійсні встановлені судом обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх ризиків, які б свідчили про обєктивну можливість продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.
Інші викладені в заяві обставини систематичності сварок між заявником та заінтересованою особою не були доведені під час судового розгляду належними та допустимими доказами.
Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх, належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання тяжких наслідків його вчинення, що надавало б правову підставу для видачі обмежувального припису, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, враховуючи звільнення заявника ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про видачу обмежувального припису на підставі п.10 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» та відмову у задоволенні поданої нею заяви, судові витрати у виді судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95, 258, 259, 263, 265, 273, 293, 350-5, 350-6, 354 ЦПК України, суд,

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити повністю.
Судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, у виді судового збору - компенсувати за рахунок держави.
Повне ім`я учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 грудня 2024 року.

Суддя С.Ю.Атаманова