Справа № 452/2020/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" грудня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
за участю представника позивача Миськи Р.,
відповідачки ОСОБА_1 ,
Ухвалою суду від 04 серпня 2015 року прийнято справу до розгляду, відкрито провадження по справі.
Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 серпня 2015 року про відкриття провадження - залишено без змін.
Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року відновлено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31 травня 2016 року зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/2436/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним як такого, що укладений під впливом помилки.
Згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2021 року поновлено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
12.12.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ракушинець А.А. надійшли письмові пояснення на заяву про зменшення розміру боргу в яких представник посилається на те, що позивач просив стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 19 333,92 дол. США станом на 30.06.2015 р., в тому числі: 17 448,61 дол. США заборгованості за кредитом; 919,24 дол. США - заборгованість за відсотками; 11,83 дол. США - заборгованість за комісіями; 22,25 дол. США - пеня; 11,90 дол. США - штраф (фіксована частина); 920,10 дол. США - штраф (процентна складова).
У заяві про зменшення позовних вимог банк вказав на заборгованість станом на 21.10.2024р. в розмірі 22 323,77 дол. США, в тому числі: 8 673,34 дол. США заборгованості за кредитом; 7 108,63 дол. США - заборгованість за відсотками; 551,85 дол. США - заборгованість за комісіями; 5989,95 дол. США - пеня.
Також до останньої заяви надано розрахунок заборгованості. Відповідно до наданого банком останнього розрахунку:
- по пені, яка заявлена в останній заяві в розмірі 5 989,95 дол. США. У первісній позовній заяві заявлено до стягнення 22,25 дол. США пені. Вважають, що збільшення розміру пені в даному випадку неможливе, оскільки ухвалою суду від 10.11.2015 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Відповідно до ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Таким чином, позивач, не використавши своє право до закінчення підготовчого засідання, не може його здійснити, коли процесуально він позбавлений права цього зробити.
Таким чином, розмір заборгованості по пені не може складати більше 22,25 дол. США.
Якщо позивач вважає, що підлягає до стягнення пеня в заявленому ним розмірі, він може звернутись з відповідним новим позовом до суду.
-по комісіям, які заявлені в останній заяві в розмірі 551,85 дол. США.
З аналогічних причин вважають, що розмір комісії, що може бути предметом даного позову, складає не більше 11,83 дол. США, заявлених до закінчення підготовчого засідання. Комісії відповідач не визнає в повному обсязі Позовні вимоги банку про нарахування та стягнення заборгованості за комісією за користування кредитними коштами вважають необґрунтованими.
-по відсоткам, які заявлені в останній заяві в розмірі 7 108,63 дол. США.
У первісному позові заявлено до стягнення відсотків в розмірі 919,24 дол. США
Вважають, що збільшення розміру відсотків в даному випадку неможливе, оскільки ухвалою суду від 10.11.2015 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Відповідно до ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Таким чином, позивач, не використавши своє право до закінчення підготовчого засідання, не може його здійснити, коли процесуально він позбавлений права цього зробити.
Таким чином, вважають, що розмір заборгованості по відсоткам не може складати більше 919,24 дол. США.
Більше того, відповідно до усталеної судової практики, після пред`явлення позову, право кредитора захищене ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом можливості стягувати інфляційній втрати та 3 % річних.
-по тілу кредиту, які заявлені в останній заяві в розмірі 8673,34 дол. США.
У первісному позові заявлено до стягнення тіла кредиту в розмірі 17 448,61 дол. США.
Зменшення тіла кредиту пов`язане з перерахуванням банком заборгованості, виходячи з реальної відсоткової ставки 12 % річних, а не 15 %, як було нараховано попередньо.
Відповідно до висновків Верховного суду в Постанові по справі № 343/557/15-ц від 20 липня 2022 року, безпідставність нарахування одного зі складових боргу має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк.
Оскільки позивач отримані від відповідача кошти спрямовував на погашення неіснуючої заборгованості по комісії, слід від розміру боргу відмінусувати зазначену цифру, а саме 1 141,95 дол. США.
Також слід відмінусувати суму 1558 дол. США, вказаних в поясненнях 09.03.2021р.
Відповідно до останнього розрахунку банку, станом на 30.06.2015р. заборгованість складала: 8673,34 дол. США заборгованості за кредитом: 327,45 дол. США - заборгованість за відсотками; 21,31 дол. США - заборгованість за комісіями; 9,01 дол. США - пеня.
Також представник зазначає, що із зазначеної суми слід відняти отримані та безпідставно зараховані банком в сплату комісію 1141,95 дол. США та сплачені та не враховані банком 1558 дол. США.
Таким чином, розмір заборгованості може складати: 6322,15 дол. США заборгованості за кредитом; 0,00 дол. США - заборгованість за відсотками; 0,00 дол. США - заборгованість за комісіями; 9,01 дол. США - пеня.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог підтримав, просив задовольнити. Щодо судових витрат, представник зазначив, що сукупна сума судового збору, сплаченого позивачем за подачу позову, складає 19 489 грн. 31 коп. 19.10.2022 року банк автоматично списав в рахунок погашення заборгованості по судових витратах суму в розмірі 5 590 грн.
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що вона взяла 35 000 доларів США кредиту. Сплатила 51 557, 61 доларів США. Згідно розрахунку банку станом на дату подачі позову в суд у 2015 році, вона була винна банку лише тіло кредиту, тобто 8 673, 34 доларів США. Вона погашала всі відсотки, до 30 вересня 2015 року вносила кошти і заплатила повністю всю заборгованість і по комісіях, і по відсотках та по пені. Банку вона винна суто тіло кредиту. Щодо судових витрат, просила суд стягнути із неї на користь позивача судові витрати в частині розміру заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 8 673, 34 доларів США, яку визнає. Розгляд справи просила проводити у відсутності її представника.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 434,88 дол. США згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту та відсоткам, винагороді, комісії.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї є наявною заборгованість за простроченим тілом кредиту, що становить 8 673,34 доларів США, тому суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в зазначеному розмірі із відповідача на користь банку.
Щодо вимог позивача про стягнення із відповідачки 7 108,63 доларів США - заборгованість за простроченими відсотками; 551,85 доларів США - заборгованість з комісії; 5989,59 доларів США - заборгованість з пені, то такі вимоги задоволенню не підлягають, в силу даних, встановлених судом із поданого стороною позивача розрахунку заборгованості. Тут слід зазначити, що позивачем подано даний позов до суду 15.07.2015 року. Згідно наведеного розрахунку відомо, що 31.07.2015 року ОСОБА_1 було внесено до банку кошти в розмірі 300 доларів США, чим погашено заборгованість по пені, комісії, а у подальшому нею було погашено заборгованість і по відсотках. Тому, беручи до уваги наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення із відповідачки заборгованості за простроченими відсотками, комісією та пенею.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати із сплати судового збору у розмірі 1 982 грн. 08 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог та беручи до уваги сплачену відповідачкою суму судового збору в розмірі 5 590 грн.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
У решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , адреса м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-д, поштовий індекс 01001.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 .

Повне судове рішення буде складено 23.12.2024 року.

Суддя