КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 361/5753/20 Головуючий у суді І інстанції: Сердинський В.С.
провадження №22-ц/824/4224/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Коваля Ростилава Олександровича, який діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначив, що приватним виконавцем Микитин О.С. неправомірно накладено арешт на кошти, що становлять його єдиний дохід. У зв`язку з чим, він звернувся до виконавця з клопотанням про зняття арешту з коштів та надав підтверджуючі документи, що рахунок використовується для зарахування доходу боржника. На подане клопотання приватним виконавцем Микитин О.С. направлено необґрунтовану відмову. При цьому приватним виконавцем здійснено примусове списання коштів, що становлять єдиний дохід боржника.

Звертав увагу на те, що фактично приватним виконавцем Микитин О.С. звернено стягнення на весь дохід боржника, що порушує встановлений законом ліміт. При цьому, приватний виконавець позбавив боржника, фізичну особу, можливості користування доходом під час воєнного стану, в період дії мораторію на звернення стягнення на доходи боржника.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка M.M. на підставі постанови НОМЕР_5 від 13.12.2022 року та примусовому списанні коштів з рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка М.М. на підставі платіжної інструкції НОМЕР_5/6 від 26.01.2023 року; визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо незняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця Трофименка М.М. (відповідь виконавця щодо розгляду звернення від 02.02.2023 року №1336); зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. зняти арешт з коштів (винести постанову про зняття арешту з коштів на рахунках боржника та направити її до АТ «Ощадбанк» на виконання), що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 приватного виконавця ТрофименкаM.M..

Ухвалою Броварського міськрайонного суд Київської області від 09 серпня 2023 року скаргу задоволено.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни щодо накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі постанови НОМЕР_5 від 13 грудня 2022 року та примусового списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 .

Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київськоїобласті Микитин Оксани Степанівни щодо незняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксану Степанівну зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксану Степанівну повідомити Броварський міськрайонний суд Київської області та заявника ОСОБА_1 про виконання ухвали у десятиденний строк з дня її одержання.

Не погодившись із вказаною ухвалою, адвокат Коваль Р.О., який діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні скарги ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 оскаржує у своїй скарзі саме накладення арешту на його рахунок. Водночас постанова приватного виконавця Микитин О.С. від 13.12.2022р. ВП НОМЕР_5 містить чітку вказівку на недопустимість арешту коштів боржника, накладення арешту на які заборонено Законом.

Представник апелянта вказував, що АТ «Ощадбанк» не було повернуто постанову приватного виконавця Микитин О.С. про арешт коштів боржника від 13.12.2022 року у ВП НОМЕР_5 без виконання, як і не було повідомлено приватного виконавця про неможливість накладення арешту на відповідний рахунок боржника.

Тому вважає, що дії приватного виконавця Микитин О.С. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 13.12.2022р. у ВП НОМЕР_5 та направлення їх банківським установам на виконання відповідають в повній мірі чинному законодавству України.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги щодо підстав для зняття арешту з рахунків боржника, вказував, що то їх вичерпний перелік, визначено ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» та боржником не наведено жодної чіткої підстави для скасування відповідного арешту ні у зверненнях до приватного виконавця, ні у скарзі до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Представник апелянта вказував на те, що у своїй скарзі боржник посилається на п.2 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначає, що приватний виконавець має зняти арешт у разі документального підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено Законом.

Водночас зазначає, що рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ощадбанк» не має жодного спеціального режиму використання чи заборони у накладенні арешту на відповідний рахунок, що підтверджується накладенням відповідного арешту самим АТ «Ощадбанк».

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що скаржником не було наведено жодної прямої норми чинного законодавства, яка б забороняла арешт рахунку боржника, на якому наявні кошти, одержані в якості основної винагороди приватного виконавця.

На підставі викладеного, представник апелянта вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми ст.1 Закону України «Про оплату праці» та абзц.2 ч.2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» і помилково надано особливого правового захисту рахунку боржника, всупереч вимогам чинного законодавства.

11 вересня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли додаткові письмові пояснення представника апелянта - адвоката Коваль Р.О. (а.с. 158-162).

19 вересня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від адвоката Наконечного Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , в якому просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, відмовивши у задоволенні скарги ОСОБА_1 (а.с. 171-178).

Також представник стягувача - адвокат Наконечний В.Л. просив поновити строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що 14.09.2023 року на електронну пошту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " отримав ухвалу апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 01.09.2023 року, якою надано право учасникам справи надати відзив до 08.09.2023 року.

Враховуючи те, що лише 14.09.2023 року представником стягувача було отримано ухвалу апеляційного суду від 01.09.2023 року, то останній не міг подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк. Тому адвокат Наконечний В.Л. просить суд апеляційної інстанції поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що супровідним листом від 14.09.2023 року направлено ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги, на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 164), вказані документи стягувачем були отримані 14.09.2023 року, що підтверджується звітом про відправлення (а.с. 165).

Суд апеляційної інстанції вважає наведені у відзиві на апеляційну скаргу обставини, як підставу пропуску строку поважними та приходить до висновку про поновлення строку представнику стягувача - адвокату Наконечному В.Л. для подання відзиву на апеляційну скаргу.

05 лютого 2024 року до Київського апеляційного суду надійшли пояснення від ОСОБА_1 щодо апеляційної скарги та відзиву на скаргу.

06 лютого 2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення представника апелянта - адвоката Коваль Р.О..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що внаслідок дій приватного виконавця Микитин О.С. банком було здійснено арешт та списання коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , на який зараховується винагорода (дохід), та за наявності законодавчо визначеної прямої заборони на звернення стягнення на доходи боржника (з 26.03.2022 року по 06.05.2023 року), суд першої інстанції дійшов висновку про визнання таких дій приватного виконавця Микитин О.С. протиправними.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), а також постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20) та від 24 лютого 2021 року у справі № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20).

Встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. перебуває виконавчий лист №361/5753/20 від 18 листопада 2022 року про стягнення коштів з приватного виконавця Трофименка М.М. на користь ОСОБА_2

13.12.2022 року приватним виконавцем Микитин О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 та розпочато примусове виконання рішення (а.с. 84-85).

13.12.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_5 (а.с. 86-87).

На виконання цієї постанови було накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунку, що призначений для зарахування винагороди ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк».

Суд апеляційної інстанції вважає, що дії виконавця при здійсненні своїх повноважень вище зазначених, відповідають вимогам закону.

18.01.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. отримано листи АТ «Ощадбанк» від 03.01.2023 року, яким повідомлено останню про те, що на ім`я приватного виконавця Трофименко Михайла Михайловича відкриті рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (а.с. 10).

При цьому, у вказаному листі повідомлено, що рахунок НОМЕР_1 відкрито для зарахування винагороди приватного виконавця; рахунки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкриті для зарахування стягнутих з боржників коштів, обліку депозитних сум та для зарахування коштів виконавчого провадження, на які, відповідно до п. 3 ст. 32 Закону України про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, не може бути накладено арешт або звернуто стягнення за боргами приватного виконавця.

25.01.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. отримано листи АТ «Ощадбанк» від 29.12.2023 року, якими повідомлено останню про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку боржника НОМЕР_1 (а.с. 11).

Також у вказаному листі повідомлено, що на момент отримання постанови про арешт коштів боржника від 13.12.2022 року ВП НОМЕР_5, грошових коштів на рахунку боржника недостатньо для її виконання. Повідомлено, що вказаний рахунок відкрито для зарахування винагороди приватного виконавця.

31.01.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. примусово списано всі кошти з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на підставі платіжної інструкції № від 31.01.2023 року (а.с. 12).

01.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до приватного виконавця Микитин О.С. про зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , та додав підтверджуючі документи про режим використання рахунку (а.с. 5-6).

У задоволенні вищезазначеного клопотання приватним виконавцем Микитин О.С. було відмовлено листом №1336 від 02.02.2023 року (а.с. 7-8).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що кошти які з нього стягнуто за рішенням суду він витратив на те, що їх позичав. Позику йому не повернули. З 2000 року він повернув стягувачу близько 35 тисяч грн з 600 000 грн боргу.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо накладення арешту та не зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , оскільки Банк приймаючи постанову до виконання, не визначив статус коштів та рахунку на якому вони знаходяться як рахунок із спеціальним режимом використання і не повідомляв виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та не повернув його постанову без виконання, що було б підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таку правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/361/19.

Водночас із матеріалів справи не вбачається, що банк, в яких відкриті рахунки боржника, повідомляв приватного виконавця про спеціальний режим використання такого рахунку та повертав постанову про арешт коштів боржника без виконання.

Доводи боржника ОСОБА_1 про те, що арешт коштів на рахунку для зарахування доходу боржника не тільки порушує конституційні права боржника на винагороду за працю, а і суттєво перешкоджає виконанню рішення суду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки накладаючи арешт на спірний рахунок, приватний виконавець визначив порядок виконання постанови про арешт коштів боржника, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Разом з тим банком не було повернуто постанову приватного виконавця Микитин О.С. про арешт коштів боржника від 13.12.2022 року у ВП № 70538454 без виконання, як і не було повідомлено приватного виконавця про неможливість накладення арешту на відповідний рахунок боржника.

З огляду на це, оскаржена постанова приватного виконавця Микитин О.С. не може вважатись незаконною та необґрунтованою, а відтак підстав для її скасування, суд апеляційної інстанції не вбачає.

При вирішенні даного питання (скарги), суд першої інстанції не вірно застосував до правовідносин положення ст.ст. 18, 48, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», а також не врахував викладену практику Верховного Суду.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні поданої скарги.

Що стосується судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц висловила позицію про те, що при поданні апеляційної чи касаційної скарги особою відмінною від позивача, яка є стягувачем у виконавчому провадженні, стягується судовий збір.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла з огляду на те, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору. Разом з тим частина друга статті 3 Закону України "Про судовий збір" не передбачає звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця.

При зверненні із апеляційною скаргою апелянт сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн (а.с. 145).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що стягненню з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. підлягає сума судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Коваля Ростилава Олександровича, який діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 536 грн 80 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «07» лютого 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник