Справа № 355/1641/23
Провадження № 2-о/355/1/24
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2024 року суддя Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

.09.2023 до Баришівського районного суду Київської області надійшла справа за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

30 січня 2024 року під час розгляду справи перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

До компетенції суду віднесено встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону він породжує юридичні наслідки, а крім цього заявник не може підтвердити іншим шляхом (отриманням або відновленням загублених документів або внесенням виправлень до актового запису). Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України заявник разом із заявою про встановлення факту зобов`язаний надати докази про те, що він не може іншим шляхом, ніж судовий, доказати вищезазначений факт. Таким чином, виходячи з даної норми, заявник повинен надати докази того, що він намагався вирішити дане питання досудовим способом та отримав відмову про це. Звертаю увагу заявника на те, що у даній категорії справ заявник зобов`язаний першочергово всі питання по доведенню належності правовстановлюючого документа вирішити у тих організаціях, в обов`язок яких входить зміна, відновлення, виправлення помилок, і тому подібне.

Заявник не надає доказів, що вона намагалася вирішити питання у досудовому порядку та отримала відмову, при цьому у своїй заяві посилається на те, що вона зверталась до управління Пенсійного фонду України Київської області, але їй було відмовлено.

Таким чином, заявнику необхідно надати докази того, що вона намагалася вирішити дане питання досудовим способом та отримала відмову про це від управління Пенсійного фонду України Київській області у зв`язку з цим порушено її право.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що необхідно заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не виконання вимог ухвали до встановленої дати, тобто вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 175, 177, 185, 293, 294, 300 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко