Номер провадження: 22-ц/813/763/24
Справа № 522/4218/21
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 у складі судді Домусчі Л.В.,

встановив:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , є власницею нежитлового приміщення №101 першого поверху в будинку АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з приміщень, загальною площею 53,2 кв.м., основною площею 36,4 кв.м., відображених у технічному паспорті від 04.11.2011. Над нежитловим приміщенням першого поверху в будинку АДРЕСА_1 знаходиться квартира АДРЕСА_2 . Власником 52/100 частини цієї квартири є відповідачка ОСОБА_2 . Посилалась на те, що протягом останніх кількох років, з вини відповідачки ОСОБА_2 , нежитлове приміщення першого поверху АДРЕСА_3 , неодноразово затоплювалось водою. Останнє залиття відбулось 01.12.2020, про що було складено відповідний акт від 01.12.2020. До цього залиття приміщення позивача відбувались 28.07.2020 та 13.10.2020, про що також свідчать відповідні акти. В результаті триваючих залить позивачу було нанесено значну матеріальну шкоду, розмір якої згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №20-6810 від 11.12.2020 становить 167 778,91 грн. Позивачка також вважає, що має право на відшкодування їй моральної немайнової шкоди, завданої противоправною поведінкою відносно неї відповідачкою ОСОБА_2 . Моральна шкода виражається в тому, що з вини відповідачки пошкоджене майно позивачки, яке вона зараз повинна ремонтувати та відновлювати. Це пов`язано з моральними стражданнями та переживаннями в результаті пошкодженого майна значної вартості, втратою значного часу на пошук будівельних матеріалів, будівельної фірми, яка здійснить ремонт нежитлового приміщення, проведення оцінки пошкодженого майна, втратою часу на відвідування суду де буде розглядатися її цивільний позов до відповідачки, витратою значних коштів з перспективою їх повернення у далекому майбутньому на ремонт, проведення експертиз, складення кошторисної документації, сплату судових зборів, сплату виконавчих внесків, оплату правової допомоги адвокату і т.д. Моральну шкоду позивачка ОСОБА_1 оцінює у 100000 гривень. Оскільки у досудовому порядку врегулювати спір не виявляється можливим, звернулись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, всупереч ст. 263 ЦПК України постановив незаконне та необґрунтоване рішення, не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, не з`ясував усіх обставин справи та не надав належної оцінки доказам. Матеріалами справи повністю підтверджена вина ОСОБА_2 у завданні збитків позивачу внаслідок залиття нежитлових приміщень № 101, в будинку АДРЕСА_1 , розташованих на першому поверсі. Позивач не вперше звернулася до суду з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 . Однак, на той час збитки складали 47768,00 грн і нежитлові приміщення були лише затоплені. Надалі ОСОБА_2 замість того, щоб припинити затоплення і усунути завдану шкоду проігнорувала усі вимоги позивача. Через те, що затоплення не припинилося і відповідач не вчиняла жодних дій на ліквідацію аварії це призвело до більш негативних наслідків у вигляді руйнування приміщення. З цього приводу позивач змушена була звернутися вдруге до суду з метою припинення незаконних дій відповідачки поки це не призвело до повного зруйнування усієї будівлі. Однак, з невідомих причин, вдруге досліджуючи одні й ті самі правовідносини суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні прийшов до протилежних висновків, що позбавило апелянта на захист, припинення незаконних дій зі сторони відповідача та відшкодування збитків. Крім того, важливою обставиною є те, що при першому звернені за судовим захистом матеріальна шкода завдана позивачу складала 47768,00 грн, при другому звернені до суду матеріальна шкода завдана складала 167778,91 грн, на теперішній час відповідач продовжує залиття приміщень позивача і матеріальна шкода лише зростає. Суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки тому, що неодноразово, а саме: 29.09.2020, 27.09.2021, 01.11.2021, 02.12.2021 при обстеженні квартири АДРЕСА_4 , не було виявлено ознак залиття чи забруднення каналізаційними стоками, також ОСОБА_2 не надала до суду жодного акту про таку подію. Таким чином, причина прочищення труб, та обстеження належної їй частини квартири, залишається невстановленою. Суд першої інстанції не дослідив, що візуально зазначений стояк можна побачити тільки із нежитлових приміщень першого поверху, а саме, приміщення позивача, його коліна розташовані в площині перекриття між першим та другим поверхом. При цьому зазначені в акті особи до нежитлового приміщення позивача не запрошувались, та не мали фізичного доступу для оцінки стану каналізаційного стояку. Надані суду першої інстанції всупереч вимогам ЦПК України та без ознайомлення Позивача документи зі сторони Відповідача, свідчать лише про наявність у ОСОБА_2 обізнаності про факт її провини в залитті та пошкодженні належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень, навмисне та злісне продовження залиття, намір уникнути відповідальності за завдану шкоду, та навмисне створення доказів, які начебто знімають з неї провину, а саме навмисне пошкодження належної їй каналізації. Скаржник зазначає, що усі докази на які посилався відповідач та суд першої інстанції були подані всупереч ст. 83 ЦПК України, зокрема суд першої інстанції не звернув увагу на те, що усі докази, які подав відповідач створені вже після подання позову до суду 12.03.2021. Крім того, суд першої інстанції не надав належну оцінку тому, що акти складені «Єдиним центром комунальних послуг», проте згідно ЄДРПОУ така установа взагалі відсутня.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається також на те, що суд першої інстанції не врахував, що на теперішній час ОСОБА_1 фактично позбавлена можливості користуватися своєю власністю. Майно, яке пошкодила відповідачка підлягає коштовному ремонту та відновленню. Всі ці події приносять щоденні моральні страждання позивачу, адже викликають переживання де знайти кошти на ремонт, як очистити приміщення від каналізаційних стоків, яким чином здійснювати ремонт приміщення та за допомогою, якої будівельної організації. Окрім того, позивач продовжує витрачати час та життєві сили на судові процеси та спілкування з адвокатами, експертами, працівниками ЖКС. Таким чином, моральна шкода, яку необхідно відшкодувати позивачу зі сторони відповідача складає 100 000 грн, що цілком відповідає засадам розумності, виваженості й справедливості на що не було звернуто уваги судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки саме дії позивача стали причиною залиття її ж приміщення. Під час складання акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 28.07.2020, 13.10.2020, 01.12.2020 присутність відповідачки ОСОБА_3 не встановлена, акти останньою не підписані, що свідчить про порушення вимог закону під час складання вище вказаних актів. Причина залиття визначалася виключно із актів, які на думку відповідача є недопустимим доказом. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а шкода, яка завдана особі є наслідком такої протиправної поведінки. В матеріалах справи будь-які належні, достатні та допустимі докази завдання моральної шкоди та її розміру не містять.

В судове засідання, призначене на 19.12.2024 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направили.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа перебуває в провадженні суду протягом тривалого часу, неодноразово відкладалася через неявку сторін, про існування апеляційного провадження учасники справи обізнані, сторони зобов`язані цікавитися долею поданих скарг. Зважаючи на необхідність дотримання розумного строку розгляду справи, достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи і ухвалення рішення, апеляційний суд вважає можливим розгляду справи за відсутності учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення представника апелянта, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , є власником нежитлового приміщення №101 першого поверху в будинку АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з приміщень, загальною площею 53,2 кв.м., основною площею 36,4 кв.м., відображених у технічному паспорті від 04.11.2011. До складу вказаного нежитлового приміщення №101 входить, зокрема, підсобне приміщення, пл.11,0 кв.м. (а.с.58).

Над нежитловим приміщенням першого поверху в будинку АДРЕСА_1 знаходиться квартира АДРЕСА_2 , власником 52/100 частини якої є відповідачка ОСОБА_2 .

Згідно обставин справи, з 17 липня 2020 року відбувались залиття приміщення позивача, в підтвердження чого стороною позивача були надані акти обстеження від 29.09.2020, 28.07.2020, від 13.10.2020 та від 01.12.2020. Саме за ці дати залиття позивач просить стягнути шкоду.

Згідно акту від 28.07.2020 (а.с.36-39, т.1), з "17" липня 2020 року по "28" липня 2020 року та на час складання цього Акту в будинку АДРЕСА_1 , на першому поверху у нежитлових приміщеннях № 101, у підсобному приміщенні, площею 11,0 кв.м., трапилось залиття, аварія на трубопроводі внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводі від умивальнику, унітазу, душової кабіни), що розташований в 52/100 частині квартири АДРЕСА_2 , розташованих на другому поверсі двоповерхового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Згідно акту, починаючи з "17" липня 2020 року по "28" липня 2020 року та на час складання цього акту відбувається постійне різної інтенсивності заливання каналізаційними стоками із трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), що розташований в 52/100 частині квартири АДРЕСА_2 , розташованих на другому поверсі дво-поверхового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , підсобного приміщення, площею 11,0 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , на першому поверху у нежитлових приміщеннях № 101, що належить ОСОБА_1 , що призвело к значному замоканню стелі зазначеного підсобного приміщення, як підвісної, так і шпакльованої, по лівій частині від входу у приміщення площею біля 10 кв.м., обваленню підвісної стелі типу Армстронг площею біля 10кв.м., появі плям жовтого та бурого кольору, а також частковому обваленню стелі, площею біля 1,5 кв.м., та частковому обваленню нижнього шару міжповерхового перекриття першого та другого поверху будинку, появі відхилення конструкцій від горизонталі й наднормативних прогин конструкцій, оголення внутрішнього наповнювача перекриття (на огляд наповнювач очеретом) та руйнування перекриття, наявність хибкості, та загрозі несправності електромережі і обладнання аварійного характеру (коротке замикання та ін.), обвалення міжповерхового перекриття першого та другого поверху будинку.

Згідно акту від 28.07.2020, причиною залиття, аварії, що трапилась на системі трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни) 52/100 частин нежитлового приміщення, належного відповідачу, зазначено як є несанкціоноване втручання в систему трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), а саме встановлення трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни), власними силами, без належного узгодження та звертання до організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, каналізації.

Для усунення протікання, згідно акту, було зазначено про необхідність провести демонтаж керамічної плитки, яка вкриває трубопровід внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла із демонтажем цементної стяжки 52/100 частин квартири АДРЕСА_2 , власником яких є відповідачка ОСОБА_2 , для належного ремонту (чи повної заміни) трубопроводу та приєднаних приладів, у повній відповідності до існуючих державних будівельних норм.

Зазначено, що огляд нежитлового приміщення №101 першого поверху в будинку АДРЕСА_1 проводився 17.07.2020р., 18.07.2020р., 20.07.2020р., 22.07.2020р. та 28.07.2020р.

Згідно акту від 13.10.2020р. (а.с.41-45) було вказано, що з 30 вересня 2020 року по 13 жовтня 2020 року та на час складання цього акту в будинку АДРЕСА_1 , на першому поверсі у нежитлових приміщеннях №101, у підсобному приміщення, пл.11,0 кв.м., сталося повне обвалення стелі по всій площі приміщення, в тому числі обвалення верхнього штукатурного шару та дерев`яних дошок, дранки, якими підбито несучі дерев`яні балки, пошкоджене капітальне дерев`яне перекриття між першим та другим поверхом, із перекриттям висипалося внутрішнє наповнення, дерев`яні дошки та дранки, якими підбиті несучі балки, зламані та обрушені, крізь несучі дерев`яні балки спостерігаються елементи трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопроводу до/від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки) 52/100 частин квартири АДРЕСА_2 , власником яких є відповідачка ОСОБА_2 та керамзитно-бетонна стяжка приміщення, розташованого зверху, частина перекриття вигнута донизу, несучі дерев`яні балки темно-бурого кольору, пористої неоднорідної фактури, із глибокими тріщинами та зламами, є загроза обвалення всього перекриття до підсобного приміщення, оскільки дерев`яні несучі балки знаходяться у гнилому та пошкодженому стані, частково пошкоджені та демонтовані, додатково навантаженні керамзитно-бетонною стяжкою зверху. На час обстеження на підлозі приміщення під обваленою стелею наявні зламані та гнилі частки дошок, гнила дранка, будівельні сміття, частки обваленої штукатурки. При огляді встановлено наявність постійної течі води із перекриття між першим та другим поверхом у лівому куті підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м., близькому до виходу із підсобного приміщення, різного ступеню інтенсивності. Також спостерігається різного ступеню інтенсивності просочування води у правому дальньому куті та по центру підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м.

Причинною залиття, аварії, зазначено несанкціоноване та некваліфіковане втручання в систему трубопроводу водопровідно-каналізаційної системи санвузла, кухні (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), а саме встановлення трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), власними силами, без належного узгодження та звертання до організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, водовідведення (каналізації), а також відсутність контролю за технічним станом і збереженням внутрішніх мереж водопостачання, водовідведення (каналізації), встановлених санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, вчинення дій, що унеможливлюють проведення оглядів, профілактичного обслуговування, ремонтів, запобігання аваріям та їх ліквідації, свідома відмова від утримання системи трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), у належному технічному та санітарному стані, ліквідації витоків, засмічень, затоплень тощо, а також порушень будівельних вимог щодо розташування системи трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні, а саме: пошкодження капітального дерев`яного перекриття між першим та другим поверхом, порушення стану капітального дерев`яного перекриття, вилучення із перекриття елементів несучих конструкцій, зняття поверхового шару капітального дерев`яного перекриття, втручання в склад капітального дерев`яного перекриття розміщенням в ньому системи трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні, залиття капітального дерев`яного перекриття між першим та другим поверхом 2 поверхого будинку АДРЕСА_1 керамзитно-бетонною стяжкою, без додаткового посилання металевими конструкціями, несанкціоноване навантаження дерев`яного капітального перекриття, що призвело до обвалення стелі по всій площі підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , на першому поверху у нежитлових приміщеннях №101, в тому числі обвалення верхнього штукатурного шару та дерев`яних дошок, дранки, якими підбито несучі дерев`яні балки, пошкодження капітального дерев`яного перекриття між першим та другим поверхом, загрози обвалення всього перекриття до підсобного приміщення, а також в присутності комісії відмова від усунення несправностей, які вимагають негайного вжиття заходів, налагодження і регулювання технічного обладнання, гр. ОСОБА_2 .

В акті було зазначено, що для усунення протікання каналізаційних стоків необхідно провести демонтаж керамічної плитки, яка вкриває трубопровід внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопровід від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), із демонтажем керамзитно-бетонної стяжки, 52/100 частини квартири АДРЕСА_2 , власником яких є відповідачка, для належного ремонту (чи повної заміни) трубопроводу та приєднаних приладів, у повній відповідності до існуючих державних будівельних норм, а також провести роботи зі зміцнення та відновлення перекриття між першим та другим поверхом двоповерхового будинку АДРЕСА_1 .

Зазначено було, що огляд підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м., у нежитлових приміщеннях №101 першого поверху в будинку АДРЕСА_1 проводився 30.09.2020 та 13.10.2020.

Також, згідно вказаних актів від 28.07.2020 року та від 13.10.2020, комісією було проведено огляд 52/100 часток кв. АДРЕСА_4 вказаного будинку, а саме приміщення кухні та санвузлу, орієнтованою заг.пл.10 кв.м., та було встановлено, що система водопроводу, в тому числі водопровідних кранів та змивного бачку, умивальнику, душової кабіни (піддону), перебувають у робочому стані, протікання, витоки, закупорки, засмічування, зриви гідравлічних затворів, і негерметичність стикових з`єднань відсутні, провести обстеження трубопроводу внутрішньої будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла неможливо, оскільки всі комунікації для водовідведення розташовані під керамічною плиткою, та, можливо, бетонною стяжкою. Трубопровід внутрішньобудинкової водопровідної побутової системи санвузла частково розміщений уздовж стіни, огляд можливий частково, на ділянках, які розміщені вздовж стіни. Підлога кухні вкрита керамічною плиткою. Трубопровід внутрішньобудинкової водопровідної, побутової системи кухні частково розміщений уздовж стіни, трубопровід внутрішньобудинкової каналізаційної побутової системи вмурований в підлогу, огляд можливий частково, на ділянках, які розміщені уздовж стіни.

Згідно акту від 01.12.2020, з 13.10.2020 та на час складання даного акту в будинку АДРЕСА_1 , на першому поверсі у нежитлових приміщеннях №101, у підсобному приміщенні пл.11 кв.м., сталося повне обвалення стелі по всій площі приміщення, у тому числі обвалення верхнього штукатурного шару та дерев`яних дошок, дранки, якими підбито несучі дерев`яні балки, пошкоджене капітальне дерев`яне перекриття між першим та другим поверхом, із перекриттям висипалося внутрішнє наповнення, дерев`яні дошки та дранки, якими підбиті несучі балки, зламані та обрушені, крізь несучі дерев`яні балки спостерігаються елементи трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопроводу до/від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки) 52/100 частин квартири АДРЕСА_2 , власником яких є відповідачка ОСОБА_2 , та керамзитно-бетонна стяжка приміщення, розташованого зверху, частина перекриття вигнута донизу, несучі дерев`яні балки темно-бурого кольору, пористої неоднорідної фактури, із глибокими тріщинами та зламами, є загроза обвалення всього перекриття до підсобного приміщення, оскільки дерев`яні несучі балки знаходяться у гнилому та пошкодженому стані, частково пошкоджені та демонтовані, додатково навантаженні керамзитно-бетонною стяжкою зверху. На час обстеження на підлозі приміщення під обваленою стелею наявні зламані та гнилі частки дошок, гнила дранка, будівельні сміття, частки обваленої штукатурки. При огляді встановлено наявність постійної течі води із перекриття між першим та другим поверхом у лівому куті підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м., близькому до виходу із підсобного приміщення, різного ступеню інтенсивності. Також спостерігається різного ступеню інтенсивності просочування води у правому дальньому куті та по центру підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м.

Згідно акту від 01.12.2020, причиною залиття, були вказані аналогічні обставини, що в акті від 13.10.2020.

На актах зазначено, що відповідачка відмовилася від їх підписання.

На підтвердження розміру збитків представник позивача посилався на висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи №20-6810 від 11.12.2020, згідно якого останній становить 167 778,91 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що складу цивільно-правової відповідальності відповідачки за залиття приміщення позивача та завданні збитків судом не було встановлено, а позивачем беззаперечно не доведено у зв`язку із чим, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про унеможливлення задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди, про що зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Разом із тим, стаття 1193 ЦК України визначає, що шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується.

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Судовим розглядом справи встановлено, що звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що протягом останніх кількох років, з вини відповідачки ОСОБА_2 , нежитлове приміщення першого поверху АДРЕСА_3 , неодноразово затоплювалось водою, зокрема, останнє залиття відбулось 01.12.2020, про що було складено відповідний акт від 01.12.2020. До цього залиття приміщення позивача відбувались 28.07.2020 та 13.10.2020, про що також свідчать відповідні акти. В результаті триваючих залить позивачу було нанесено значну матеріальну шкоду, розмір якої згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №20-6810 від 11.12.2020 становить 167 778,91 грн.

Суд першої інстанції послався на те, що надані позивачем акти від 28.07.2020, від 13.10.2020 та від 01.12.2020 складені із порушенням вимог закону, оскільки не містять чітко зазначеної причини залиття квартири, його зміст має бути доведений до відома мешканців квартир, акт складений за відсутності зацікавленої особи відповідача.

Проте поза увагою залишився той факт, що причиною неможливості проведення обстеження трубопроводу внутрішньої будинкової водопроводно-каналізаційної побутової системи санвузла в квартирі відповідачки неможливо, оскільки всі комунікації розташовані під керамічною плиткою, та можливо, цементною стяжкою.

Встановивши те, що протікання води відбувається води із перекриття між першим та другим поверхом у лівому куті підсобного приміщення, пл.11,0 кв.м., близькому до виходу із підсобного приміщення, різного ступеню інтенсивності, комісія зазначила те, що причиною залиття, аварії є зазначено несанкціоноване та некваліфіковане втручання в систему трубопроводу водопровідно-каналізаційної системи санвузла, кухні (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), а саме встановлення трубопроводу внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), власними силами, без належного узгодження та звертання до організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання, водовідведення (каналізації), а також відсутність контролю за технічним станом і збереженням внутрішніх мереж водопостачання, водовідведення (каналізації), встановлених санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання, вчинення дій, що унеможливлюють проведення оглядів, профілактичного обслуговування, ремонтів, запобігання аваріям та їх ліквідації, свідома відмова від утримання системи трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні (включно трубопроводу від умивальнику, унітазу, душової кабіни (піддону), кухонної мийки), у належному технічному та санітарному стані, ліквідації витоків, засмічень, затоплень тощо, а також порушень будівельних вимог щодо розташування системи трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні, а саме: пошкодження капітального дерев`яного перекриття між першим та другим поверхом, порушення стану капітального дерев`яного перекриття, вилучення із перекриття елементів несучих конструкцій, зняття поверхового шару капітального дерев`яного перекриття, втручання в склад капітального дерев`яного перекриття розміщенням в ньому системи трубопроводу внутрішньо будинкової водопровідно-каналізаційної побутової системи санвузла, кухні, залиття капітального дерев`яного перекриття між першим та другим поверхом 2 поверхового будинку АДРЕСА_1 керамзитно-бетонною стяжкою, без додаткового посилання металевими конструкціями, несанкціоноване навантаження дерев`яного капітального перекриття.

В актах від 28.07.2020, 13.10.2020 зазначено, що від підпису відповідачка відмовилася, що не є ознакою їх складання у її відсутність та не доведення їх змісту до її відома.

Таким чином, доведений факт завдання шкоди, залиття приміщення з квартири на другому поверсі, тому виходячи з таких відомостей та презумпції вини у деліктних відносинах, тягар спростування встановленого комісією покладається на відповідача, однак доказів на спростування викладеного не надано.

Суд встановив, що заперечуючи проти задоволення позову, відповідачкою надано до суду відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 144-155), у якому остання посилалася на те, що згідно акту обстеження від 29.09.2020, в результаті огляду труб каналізації було виявлено монтажну піну на 1 поверсі, яка перешкоджає сходу стічних воду із квартири АДРЕСА_4 , тобто власник приміщення №101 «задула» піною каналізаційну трубу в загальному стояку, у зв`язку із чим причиною залиття є дії позивачки, яка не врахувала що вода з каналізаційної труби має кудись діватись та за принципом найменшого супротиву «знайшла» місце в трубі чи в стику між трубами та витікала у міжповерхове перекриття, а тому відповідно до ст. 1193 ЦК України, така шкода не відшкодовується, оскільки дії позивачки стали причиною залиття її ж приміщення.

Також заперечуючи проти позову, відповідачкою надано до суду:

- копію акту обстеження від 01.11.2021, згідно якого для виявлення причини засмічення мережі каналізації власнику нежитлового приміщення № 101, на 1-му поверсі було залишено припис, щодо надання доступу для подальшого обстеження мережі каналізації, яка проходить через нежитлове приміщення № 101 на першому поверсі будинку (т.2: а.с. 62);

- копію акту прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг №018578 від 03.11.2021 Цілодобової диспетчерської «Єдиний центр комунальних послуг» за адресою: АДРЕСА_5 щодо відеодіагностики труб каналізації, з якого вбачається, що відеодіагностику труб виконати неможливо, так як труба повністю задута монтажною піною (т.2: а.с. 63);

- копію акту прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг №018575 від 08.11.2021 Цілодобової диспетчерської «Єдиний центр комунальних послуг» за адресою: АДРЕСА_5 щодо відеодіагностики труб каналізації (стояк - 3 метра), згідно якого, при обстежені труб виявлено, розстиковка стояка та клапану, який встановлений на стояку (стояк загального користування). Клапан знаходиться на першому поверсі. Даним обстеженням встановлено, що в систем каналізації було виявлено наявність будівельної піни, яка перешкоджає вільному сходу стічних вод з квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_2 (т.2: а.с. 64).

Проте 29.09.2020, 02.12.2021 при обстеженні квартири АДРЕСА_4 не було виявлено ознак залиття чи забруднення каналізаційними стоками.

Таким чином, акти про наявність монтажної піни в системі каналізації від 27.09.2021, 01.11.2021, 03.11.2021, 08.11.2021, а також висновок експерта від 15.12.2021 вказують на можливість впливу таких обставин на причини залиття, проте не є безумовною ознакою того, що саме з таких причин відбувався залив приміщення позивачки, та обставини встановлені актами, яке покладені в основу експертного дослідження, знаходяться в іншому проміжку часу, ніж час залиття, на який посилається позивач, відтак для з`ясування таких обставин належним доказом міг бути висновок експерта, такий у справі відсутній, отже презумпція вини не спростована. Крім того, експертом встановлено порушення цілісності внутрішньо будинкового каналізаційного стояка, проте причини цього не встановлені.

Разом із тим вимоги про відшкодування шкоди не підлягають задоволенню, оскільки розмір шкоди не є доведеним.

Вбачається, що на підтвердження завданих позивачці збитків ОСОБА_1 надала суду копію висновку судової експертизи, складеного експертом ОСОБА_4 11.12.2020 №20-6810 (а.с.2-48, т.2).

Проте як вірно встановлено судом, відповідне експертне дослідження було проведено у рамках іншої цивільної справи № 522/6419/19 та підставою дослідження також були обставини залиття згідно акту від 28.03.2019, який не був предметом спору у рамках даної цивільної справи, а обставини залиття за цей час вже були предметом вирішення судом в іншій справі та шкоду за таке було відшкодовано. Отже, наданий висновок не може бути доказом на підтвердження розміру шкоди, завданого діями, які є предметом розгляду у цій справі.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та не є підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 проте з інших підстав, тому рішення суду підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 січня 2022 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.12.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда