Справа № 452/4324/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" грудня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -
За життя ОСОБА_4 отримав державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ЛВ № 046251 виданий Самбірською райдержадміністрацією від 27.06.2003 р. № 313, який був ним втрачений. Згідно копії вказаного державного акту, йому належали 7 земельних ділянок загальною площею 1,977 га. Право власності на п`ять з цих земельних ділянок вже визнано за позивачкою на підставі вищевказаного рішення суду. Право власності на інші 2 земельні ділянки позивачка недооформила, що зумовлює її звернутися до суду з аналогічним позовом.
Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її особистої участі. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явились, подали заяви, в яких визнали заявлені позовні вимоги. Розгляд справи просили провести без їхньої участі.
Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.01.1974 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 12.01.1974 року, в результаті чого позивачка змінила прізвище із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ковиничі Самбірського району Львівської області у віці 52 років ОСОБА_4 помер (а.с. 7).
Із повідомлення державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 15.12.2020 року відомо, що причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , є відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності на майно, що належало померлому, а саме: на земельну ділянку, площею 1,977 га, яка знаходиться на території села Ковиничі Містковицької сільської ради Самбірського району Львівської області. За захистом свого права як спадкоємця, позивачці рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування щодо даного майна (а.с. 11).
Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №046251 виданого Самбірською райдержадміністрацією від 27.06.2003 №313, відомо, що ОСОБА_4 належали 7 земельних ділянок загальною площею 1,977 га. (а.с. 13). Право власності на п`ять з цих земельних ділянок вже визнано за позивачкою на підставі вищевказаного рішення суду. Право власності на інші 2 земельні ділянки позивачка недооформила.
Як вбачається із оголошення, надрукованого у виданні «Високий замок», державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ЛВ №046251 виданий 27.06.2003 за № 313, втрачено (а.с. 14-15).
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Беручи до уваги вищенаведене суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.
Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення буде складено 30.12.2024 року.

Суддя