Провадження № 22-ц/811/1772/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

Без участі учасників

розглянувши у порядку письмового провадження на наявними у справі матеріалами в м.Львові без повідомлення учасників апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант»,- про відшкодування збитків завданих в результаті ДТП

в с т а н о в и в :

20 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» (далі по тексту ТзДВ СК«Альфа-гарант» про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту ДТП).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.09.2023 року за адресою м.Львів, вул.Наукова, 49А трапилася ДТП за участю транспортного засобу марки Фольксваген р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки Ніссан р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Франківського районного суду м.Львова від 10.11.2023 року у справі № 465/7491/23 винуватцем ДТП було визнано водія ОСОБА_2 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу 213236575, яка виплатила позивачу ОСОБА_1 90 362,88 грн. страхового відшкодування замість 145 654,02 грн., які визначені автотоварознавчою експертизою № 134 від 13.11.23року. Зазначає, що стягненню підлягає різниця між вартістю матеріального збитку, що був встановлений судовою експертизою, розміром франшизи та вже виплаченим страховим відшкодуванням.

Просить стягнути з відповідача 52 691,14 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 5 000,00 грн. витрат на проведення судової експертизи, 10 000,00 витрат на професійну правничу допомогу та 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» Марія Шпак.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає таке незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного ТЗ № ЦВ/23/5028 від 08.11.2023 року, вартість відновлювального ремонту ТЗ NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_3 складає 166 514,44 грн., коефіцієнт зносу згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ становить 0,4742.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_3 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ становить 107 318,65 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_4 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ становить 92 962,88 грн.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу із врахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією ТЗ з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача ТЗ, який керував ТЗ у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно полісу обов`язкового страхування відповідальності власників наземних ТЗ № 213236575 франшиза передбачена у розмірі 2 600,00 грн. Вважає, що розмір страхового відшкодування становить 92 962,88- 2 600,00= 90 362,88 грн.

Вважає, що відповідач виконав вимоги, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодувавши у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивача.

Стосовно посилань позивача ОСОБА_1 на Висновок експерта № 134 від 13.11.2023 року, який був складений на його замовлення, вважає, що відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний направити свого представника ( працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи ( дослідження).

Відповідач дотримався вимог Закону у частині ст.34 п.п.34.2 та 34.3 та у визначений Законом строк направив свого представника, внаслідок чого позивачу не було необхідності проводити експертизу на замовлення, тому у відповідача відсутній обов`язок перед позивачем зі сплати страхового відшкодування на підставі Висновку експерта №134 від 13.11.2023 року.

Посилається на роз`яснення Верховного Суду України, викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» , де прописано, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідним судовим експертом, який попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та повідомленого про те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Вважає, що позивач не надав належних, достатніх доказів, які б спростовували Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № ЦВ/23/5028 від 08.11.2023 року, на підставі якого відповідач визначив суму страхового відшкодування.

Не погоджується із стягненням витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн., оскільки склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Визначальною в цьому є позиція Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19. Вважає, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 7 тисяч гривень не є співмірною із складністю справи, однак є достатньо завищеною.

Вважає, що оскаржуване рішення Франківського районного суду м.Львова від 10.05.2024 року ухвалене шляхом неправильного застосування норм матеріального права, оскільки судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та безпідставно відхилено наданий відповідачем Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № ЦВ/23/5028 від 08.11.2023.

Просить скасувати оскаржуване рішення Франківського районного суду м.Львова від 10.05.2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Стягнути з позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 610,40 грн. за подання апеляційної скарги.

12.07.2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Приступою Л.Л. надано суду відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві адвокат Приступа Л.Л. зазначає, що заперечує проти апеляційної скарги, оскільки підставою для звернення позивача ОСОБА_1 з позовною заявою до суду стала незгода позивача з розміром збитків, що були заподіяні йому в результаті ДТП, які пропонувало ТДВ «СК «Альфа-гарант».

На звернення ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Альфа-гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування у відповідь 11.10.2023 року заявнику було повідомлено про те, що з врахуванням розміру франшизи, що становить 2600,00 грн., страховиком прийнято рішення запропонувати потерпілій особі 35 330,06 грн. страхового відшкодування.

Внаслідок цього, позивачем було долучено до матеріалів справи Висновок експерта №134 від 13.11.2023 судової автотоварознавчої експертизи складений експертом Галамаєм Б.І. для подання до суду згідно ч.5ст.106 ЦПК України. Згідно Висновку експерта №134 від 13.11.2023 судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля Ніссан р.н.з. НОМЕР_2 становить 145 654,02 грн.

На заяву позивача ОСОБА_1 від 22.11.2023 року про перегляд розміру відшкодування із врахуванням Висновку проведеної автотоварознавчої експертизи, відповідач згоди не дав.

Вважає, що експертиза відповідає вимогам Закону «Про експертизу», нормам ЦПК та була доцільною для проведення у зазначеній справі.

Із Звітом складеним оцінювачем Шерстюком О.І. на замовлення ТДВ СК «Альфа-гарант» не погоджується, вважає такий неприпустимим та недостовірним доказом, оскільки оцінювач ОСОБА_3 не має відповідної кваліфікації, має спеціальність 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», що дозволяє йому проводити оцінку лише непошкодженого укомплектованого КТЗ. Крім того, оцінювач ОСОБА_3 не оглядав пошкоджений ТЗ.

Представник позивача-адвокат Приступа Л.Л. посилається на Методику товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованого у МЮ України 24.11.2003 року за № 1074/8395.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1ст.369 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 11.09.2023 року у м.Львові вул.Наукова,49А трапилася ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та ТЗ марки «Nissan» р.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 - позивача по справі.

Відповідно до постанови Франківського районного суду м.Львова від 10.11.2023року у справі №465/7491/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно полісу №213236575 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СК «Альфа-гарант».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 автомобіль марки Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 . Згідно довіреності від 01.09.2021 року, ОСОБА_1 є законним володільцем та користувачем ТЗ марки Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно умов полісу № 213236575 страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 160 000,00 грн.;

Розмір франшизи становить 2600грн.

Відповідно до п.3 ч.1ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За змістом ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок-подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Стаття 20 Закону України «Про страхування» визначає обов`язок страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, визначених у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) з метою отримання страхового відшкодування, позивач ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» із повідомленням про ДТП, а згодом із заявою про виплату страхового відшкодування.

За фактом настання страхового випадку ТДВ СК «Альфа-гарант» було заведено страхову справу № ЦВ/23/5028.

Відповідно до п.22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

ТДВ СК «Альфа-гарант» повідомило позивача про те, що з врахуванням розміру франшизи 2 600,00 грн., страховиком прийнято рішення запропонувати потерпілій особі 35 330,06 грн. страхового відшкодування.

Так як зазначений розмір страхового відшкодування не міг покрити витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, що було очевидним, з метою встановлення реального розміру збитку, на замовлення ОСОБА_1 було проведено незалежну судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №134 від 13.11.2023року судової автотоварознавчої експертизи, складеної експертом Галамай Б.І., який обізнаний про кримінальну відповідальність та висновок підготовлений для подання в суд в порядку ст.106 ЦПК України, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Nissan» р.н.з. НОМЕР_2 становить 145 654,02 грн. (без ПДВ).

Вартість проведеної експертизи становить 5 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 21.11.23 (а.с.66).

09.11.2023 року ТДВ СК «Альфа-гарант» виплатила позивачу 90 362,88 грн.

Різницю між вартістю збитку, що була визначена автотоварознавчою експертизою, розміром франшизи та вже виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 52 691,14 грн. страховик відмовився виплатити.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції правильно взяв до уваги Висновок експерта та визначену експертизою вартість матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, яка мала місце 11.09.2023 року.

Відповідно до ч.1ст.102 ЦПК України висновок експерта-це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( ст.3 Закону № 1961 ІУ). Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою послужила незгода позивача з розміром збитків, що були заподіяні йому у результаті ДТП.

Так як між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТДВ СК «Альфа-гарант» не було досягнуто згоди щодо відшкодування вартості заподіяного збитку, розмір якого в сумі 35 330,06 грн. запропонував страховик потерпілій особі-це стало причиною звернення останнього до експерта з метою проведення автотоварознавчої експертизи для усунення всіх сумнівів та для об`єктивного незалежного оцінювання. Саме автотоварознавча експертиза, яку проводить експерт, який має ліцензію для її проведення, має відповідну кваліфікацію та спеціальні знання, обізнаний про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку чи відмову від такого, обізнаний про те, що висновок необхідний для пред`явлення в суд, керується Законом України «Про судову» експертизу» є достовірною, незалежною, об`єктивною та справедливою.

Згідно Висновку експерта №134 від 13.11.2023 судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Ніссан р.н.з. НОМЕР_7 становить 145 654,02 грн. (без ПДВ).

У доводах апеляційної скарги представник відповідача посилається на п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника ( працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцязнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Відповідач вважає, що дотримався вимог ст.34 Закону та направив свого представника з метою визначення розміру завданих збитків, а тому не було необхідності позивачу у призначенні експертизи.

Колегія суддів не погоджується з позицією представника відповідача у цій частині.

Згідно Звіту складеного ФОП ОСОБА_5 від 08.11.2023 вартість матеріального збитку завданого власнику майна Nissan Rogue р.н.з. НОМЕР_2 , 2017 р.в. внаслідок ДТП складає 92 962,88 грн. без ПДВ на вартість матеріалів та складових ( а.с.87-97).

Встановлено, що Звіт був складений оцінювачем, який знаходиться у м.Києві та особисто не оглядав на місці пошкоджений автомобіль. Окрім цього, із опису до Звіту про особу оцінювача, з інформації про оцінювача вбачається, що такий має вищу освіту, за фахом правознавець, має спеціальність 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», що дозволяє йому проводити лише оцінку непошкодженого, укомплектованого КТЗ.

Так як спір між позивачем, який звертався із заявою про врегулювання спору у досудовому порядку, не був результативним, позивач не погодився із Звітом оцінювача, з метою визначення об`єктивної вартості матеріального збитку мав право провести незалежну автотоварознавчу експертизу, яка відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в МЮ України 24.11.2003 року. За № 1074/8395 ( у редакції наказу МЮ України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159.

Відповідно до ч.6 ст.106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснив експертизу на підставі ухвали суду.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч.5ст.106 ЦПК України).

Отже, доводи апеляційної скарги, що Висновок експерта має юридичну силу тільки тоді, коли експертиза призначена згідно ухвали суду, спростовується вище наведеними нормами ст.106 ЦПК України за змістом ч.1 якої учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.6ст.81 ЦПК) України.

Виходячи з того, що оцінюючи докази, на які сторони посилалися, як на підставу розрахунку вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, враховуючи належність, допустимість та достовірність поданих доказів відповідно до ст.ст.76-80 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано та підставно з правової точки зору взяв до уваги саме Висновок №134 від 13.11.2023 судової автотоварознавчої експертизи та поклав його в основу рішення.

Враховуючи те, що інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.375 ЦПК України).

ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Справа Серявін та інші проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Датою ухвалення рішення ухваленого за відсутності учасників справи є дата складення повного тексту судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст..ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-гарант» залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 10 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк