Справа № 444/859/24
Провадження № 2/444/544/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

25 червня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

29.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Шевченківського районного суду міста Львова (справа 2-1769/10) розірвано. У сторін є спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з позивачкою та фактично перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач добровільно не приймав участі ні у вихованні доньки, ні у її утриманні.

У зв`язку з тим, що відповідач відмовлявся приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини, з нього за рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 17.09.2010 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких було змінено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2017 у справі №444/2433/17, відповідно до якого з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Примусове виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19.12.2017 у справі №444/2433/17 здійснювалось на підставі наказу суду від 02.03.2018 в межах виконавчого провадження АСВП НОМЕР_5 постійною затримкою у сплаті аліментів.

18.01.2024 ОСОБА_3 досягнула повноліття і відповідач, як її батько, перестав повністю сплачувати аліменти на утримання дитини.

На дату припинення стягнення з відповідача аліментів в межах виконавчого провадження АСВП НОМЕР_5 розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 40536 грн. 89 коп.

Разом з тим, донька сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує утримання з боку батька і після досягнення повноліття у зв`язку з її навчанням.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2021 року навчається у ВСП "Львівський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування" на денній формі навчання, на бюджетних умовах за спеціальністю - садово-паркове господарство, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 30.01.2024 року №422.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 не працює, а продовжує навчання на денній формі навчання, вона потребує матеріальної допомоги, без чого не матиме змогу продовжити навчання та здобути освітній рівень, також вона не є власником нерухомого майна, яке могло б використовуватись нею для отримання доходу.

Позивач не має можливості самостійно в повному обсязі забезпечити утримання повнолітній доньці, яка продовжує навчання, оскільки її дохід за 2023 становив 170095 грн. після сплати ПДФО. Однак, відповідач - батько ОСОБА_3 , участі в утриманні доньки після досягнення нею повноліття не приймає зовсім, хоча має можливість допомагати матеріально, оскільки є здоровим та працездатним.

Окрім того, представник позивача в позові зазначає, що згідно договору про надання професійної правничої допомоги № 02/01/24-ФО від 29.01.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Галина Бідула та Партнери" в особі директора ОСОБА_4 та представником позивача - адвокатом Бідулою Г.Д., розмір гонорару адвоката за підготування позову у даній справі становить 4 000,00 грн., які було сплачено позивачкою в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі наданої професійної допомоги від 22.02.2024 року.

Таким чином, орієнтовний попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач ОСОБА_1 очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді, складається з коштів, витрачених для надання професійної правничої допомоги у розмірі 4 000,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 29.02.2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, в залежності яка з зазначених обставин настане першою. А також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 23.04.2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в судове засідання на 25.06.2024 року.

22.02.2024 року, позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (арк.спр.26).

25.06.2024 року представник позивача - адвокат Бідула Т.Д. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Від нього повернувся конверт із поштовою кореспонденцією із відміткою на конверті причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що сторони в справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 14.05.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки з рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17.09.2010 року сторони шлюб розірвали. Рішення суду не оскаржувалось і набуло законної сили (арк.спр.10).

У сторін в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 . Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (арк. спр. 11).

Із витягу з реєстру територіальної громади встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (арк.спр.14).

З довідки ВСП "Львівський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування" №422 від 30.10.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 навчається на третьому курсі на денній формі навчання бюджетної умови, за спеціальністю - садово-паркове господарство. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (арк. спр. 16).

Із Довідки про доходи виданої ОСОБА_1 , в становлено, що остання дійсно працює в В.О. Шевченківського та Залізничного р-в УО ДР ЛМР, займає посаду вихователь ясел та з 01.01.23 по 31.12.23 остання отримала дохід з відрахуванням ПДФО 170 095 грн. 45 коп. (арк.спр.16а).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітньою та продовжує навчання, та потребує певної матеріальної допомоги зі сторони відповідача, у зв`язку з продовженням навчання у вищому навчальному освітньому закладі.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, з наданих суду доказів, суд враховує, що відповідач не хворіє, не є особою з інвалідністю, є особою працездатного віку, а відтак, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка навчається та потребує матеріальної допомоги.

Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Водночас при визначенні періоду стягнення аліментів, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, відповідно до яких, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Щодо частини вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в її користь, в частці, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, суд приходить до висновку, що така частина вимоги є необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Згідно із п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відтак, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX у 2021 році (стаття 7) установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час подачі даного позову до суду була повнолітньою та досягла вісімнадцятирічного, а тому дана вимога позивача є безпідставною, оскільки чинним законодавством України встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а саме до 18 років.

Суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача щомісячно є тим розміром аліментів, який буде достатнім для утримання дитини, яка продовжує навчання, та який, водночас, не буде обмежувати прав на нормальний рівень життя відповідача.

Водночас при визначенні періоду стягнення аліментів суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, відповідно до яких, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

На підставі ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, суд присуджує аліменти до припинення ОСОБА_3 навчання або досягнення нею двадцяти трьох років (залежно від того яка подія настане першою).

З огляду на встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, враховуючи рівність обов`язку утримувати дітей обох батьків, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити та належить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, який відповідатиме реальним потребам повнолітньої дочки у зв`язку з її навчанням, з дня пред`явлення позову до суду - 29.02.2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, в залежності яка з зазначених обставин настане першою.

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп., суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, відповідно до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подані ордер серії ВС №1249526, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №615 адвоката Бідула Г.Д., договір про надання професійної правничої допомоги №02/01/24-ФО від 29.01.2024 року укладений між ОСОБА_1 та АБ "Галина Бідула та Партнери" в особі директора адвоката Бідула Г.Д. та акт приймання-передачі надання послуг відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги №02/01/24-ФО.01 від 22.02.2024 року (арк. спр. 33).

Беручи до уваги, що представником позивача були обґрунтовані вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суду надано докази, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу у зазначеному у заяві розмірі, суд дійшов висновку, що надані представником позивачки докази підтверджують понесення позивачкою витрат, які пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 4000 грн. витрат понесених позивачкою на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, ст.ст. 133-137, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 283, 284, 288, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 29.02.2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, в залежності яка з зазначених обставин настане першою.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , місце праці судом не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 01.07.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.