УХВАЛА

11 липня 2024 року

м. Київ

справа № 754/12510/17

провадження № 61-9087ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, припинення права власності, визнання права власності, стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя:

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,60 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,60 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 50,3 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 50,3 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 44,72 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 44,72 кв. м.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат щодо вартості судової оціночної-будівельної експертизи, витрат на професійну правничу допомогу, поштових витрат та витрат, понесених за обслуговування банківськими установами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 20 частини першої статті 353 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 20 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник