Номер провадження: 22-ц/813/1138/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

від органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради не з`явились,

переглянувши справу №947/23505/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року у складі судді Луняченка В.О., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 10 серпня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували, проте є батьками дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини проживала у будинку матері відповідача, потому проживала окремо в іншому житлі по найму. 07 лютого 2020 року уклала шлюб з ОСОБА_7 , у шлюбі з яким народився син. Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо від сина ОСОБА_8 , виниклі соціально-побутові питання у житті дитини (реєстрація місця проживання, отримання медичних послуг, дитячий садок тощо) через визначення місця проживання дитини постійно потребують узгодження батька дитини, що викликає певні труднощі.

Позивач ОСОБА_1 просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 (т.1 а.с.1-2).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.38).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року (описку виправлено ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2020 року) зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради надати висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.51, 65).

Відповідач ОСОБА_3 звернувся 10 лютого 2021 року до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 (т.1 а.с.111-117).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, зустрічний позов прийнято до провадження разом з первісним позовом (т.1 а.с.148-150).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради надати висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.152).

29 липня 2021 року органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надано до суду Висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого місце проживання дитини рекомендовано визначити з матір`ю (т.1 а.с.156-161).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2021 року витребувано додаткові докази шляхом зобов`язання органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради здійснити додаткову перевірку обставин, які є необхідними для прийняття висновку, та прийняти новий (додатковий) висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одним із батьків, які проживають окремо (т.1 а.с.239-240).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 негайно повернути малолітню дитину ОСОБА_6 на територію України за місцем реєстрації ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (т.2 а.с.30).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 березня 2022 року повернуто скаржнику (виділені матеріали: а.с.57-58).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю; задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком; визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_3 (т.2 а.с.102-105).

Висновок суду мотивовано тим, що найкращим інтересам малолітнього відповідатиме його проживання з батьком при дотриманні прав матері на вільне спілкування з дитиною.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та визначення місця проживання дитини з матір`ю, про відмову в задоволенні зустрічного позову про визначення місця проживання дитини з батьком (т.2 а.с.111-116).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Органом опіки та піклування надано висновок про доцільність проживання малолітньої дитини з матір`ю. Судом свідомо не зазначено, що дитячий садок для дитини обрано матір`ю та нею оплачувався, що саме мати здійснила всі необхідні дії для оформлення та постановлення дитини на облік у дитячій поліклініці, куди, за необхідності, зверталася з дитиною. Хибними є висновки суду відносно медіації, оскільки курс медіації сторони повністю не пройшли, так як кожен мав свої погляди і рішення для вирішення спірного питання. Погодилась на перебування дитини деякий час з батьком, так як батько погодився надати дозвіл на подорож матері з дитиною. Висновки суду суперечливі, основним інтересам дитини не відповідають. Суд не зазначив, що дитина протягом тижня знаходиться з матір`ю, фактично проживає з матір`ю, а на вихідні проводить час з батьком та бабусею. Суд не зважив на наявність у дитини Роберта молодшого брата Платона, які фактично разом зростають, не взяв до увагу вік дитини. Рішення не відповідає інтересам дитини. Процесуальні питання щодо доказів вирішувались судом не однозначно. У грудні 2021 року ОСОБА_1 перебувала у пологовому будинку в Калінінградській області, де народила третю дитину, що й обумовило її та старшого сина відсутність в Україні в кінці 2021 року. Зобов`язавши орган опіки та піклування повторно надати висновок щодо місця проживання малолітньої дитини за вже наявного висновку про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд безпідставно проявив процесуальну прихильність до відповідача без урахування принципу рівності сторін та правової визначеності. Розгляд справи було розпочато ще у серпні 2020 року, спір не на користь дитини не мав вирішення протягом тривалого часу.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не надала доказів виключно нею утримання дитини, вирішення соціально-побутових питань щодо дитини. ОСОБА_1 не заперечує факт медіації та надання батьками дитини один одному згоди на подорожі з дитиною без присутності другої сторони. Батько завжди повертав дитину матері, зокрема, надав згоду на виїзд дитини з матір`ю за кордон у термін з 20 серпня 2021 року по 20 вересня 2021 року. ОСОБА_1 у порушення домовленості в м. Одесу не повернулась та до теперішнього часу перебуває за межами України. Рішення винесено в інтересах дитини. Дитину свідомо вивезено до країни-агресора та не вжито жодних заходів для повернення дитини в Україну. Протягом всього життя дитини батько дитини опікувався нею, спілкувався, проводив з нею свій вільний час у родинному колі в себе вдома (з бабусею), надавав кошти на утримання (т.2 а.с.155-149).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України).

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зареєстрованому шлюбі не перебували, сім`єю не проживали.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Одесі Одеської області України (т.1 а.с.6).

ОСОБА_11 , 1991 року народження, громадянка України, зареєструвала 07 лютого 2020 року шлюб з ОСОБА_7 , 1987 року народження, громадянином Російської Федерації (т.1 а.с.24-25).

У ОСОБА_1 , 1991 року народження, та ОСОБА_7 , 1987 року народження, народився ІНФОРМАЦІЯ_6 син ОСОБА_12 .

Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на час виникнення у серпні 2020 року спору щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , 2018 року народження, проживала в м. Одесі, малолітній ОСОБА_6 , 2018 року народження, проживав у цій сім`ї разом з матер`ю та молодшим братом ОСОБА_13 , 2020 року народження.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21 липня 2021 року №1256/01-11 «Щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановлено доцільність визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_8 з матір`ю ОСОБА_1 (т.1 а.с.157-161).

01 липня 2021 року ОСОБА_3 надав згоду на тимчасову поїзду за межу України до Російської Федерації (з транзитним перетином Турецької Республіки) з метою відпочинку у термін з 20 серпня 2021 року до 20 вересня 2021 року його малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у супроводі ОСОБА_14 , 1991 року народження, яка зобов`язалась відповідати за життя і здоров`я дитини, гарантувати її повернення в Україну у вказаний термін та під час перебування за кордоном приймати усі необхідні рішення по захисту її прав та законних інтересів, в тому числі й з питань медичного втручання в разі необхідності (т.1 а.с.173).

У період з 02 грудня 2021 року по 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 як вагітна перебувала на лікуванні у пологовому будинку Калінінградської області №4; ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилась дочка ОСОБА_15 (т.1 а.с.228-230).

З кінця серпня 2021 року малолітній ОСОБА_16 , 2018 року народження, знаходиться з матір`ю ОСОБА_1 та молодшими братом ОСОБА_13 , 2020 року народження, сестрою ОСОБА_17 , 2022 року народження, та чоловіком ОСОБА_1 . ОСОБА_7 за межами України. За поясненнями представників ОСОБА_1 , не заперечених ОСОБА_3 , сім`я ОСОБА_18 з кінця 2021 року проживає в м. Калінінград, у цій же сім`ї проживає й малолітній старший син ОСОБА_1 . ОСОБА_16 .

З 24 лютого 2022 року в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, який триває.

З 23 вересня 2019 року ОСОБА_3 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.1 а.с.46).

ОСОБА_3 наразі одружений, його сім`я проживає в м. Одесі.

Спір щодо визначення місця проживання дитини виник у серпні 2020 року, у серпні 2021 року ОСОБА_19 зі згоди ОСОБА_20 разом з їх сином ОСОБА_8 та іншими членами її сім`ї поїхала з України в Російську Федерацію до родини свого чоловіка ОСОБА_7 . Всі ці обставини мали місце до початку військової агресії.

Отже, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі не перебували, проте стали батьками ОСОБА_21 , 2018 року народження. Перед народженням дитини та певний час після народження сина ОСОБА_22 проживала у будинку матері ОСОБА_3 в м. Одесі, а потому разом з сином Робертом винаймала житло в м. Одесі. ОСОБА_1 07 лютого 2020 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , у шлюбі народилось двоє дітей син ОСОБА_23 , 2020 року народження, та дочка ОСОБА_24 , 2022 року народження. Малолітній ОСОБА_6 завжди проживав з матір`ю, а після створення матір`ю сім`ї з ОСОБА_7 завжди проживав та й наразі проживає у цій сім`ї разом з молодшими братом та сестрою. Батько малолітнього ОСОБА_21 сім`ї з матір`ю своєї дитини не створював, проте сина визнавав, спілкувався, надавав допомогу, дитина проводила час за місцем проживання матері ОСОБА_3 (бабусі), де у вільний від служби час перебував і батько дитини ОСОБА_3 .

З наявних у справі матеріалів вбачається, що батьки дитини мали порозуміння щодо участі батька та бабусі (матері батька) у житті дитини. Спір ОСОБА_3 щодо визначення місця проживання дитини з ним як батьком виник лише після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з нею як матір`ю. До цього ОСОБА_3 не ставив ні в органі опіки та піклування, ні в суді питання про проживання малолітнього сина з ним. На час виникнення спору дитині було два роки. ОСОБА_3 був та є прикордонником, відповідно, проходження ним служби у разі проживання дитини з ним унеможливлювало б догляд за малолітньою дитиною, а перекладання цих обов`язків на бабусю за наявності у дитини матері та батька не є правильним.

Дитина ОСОБА_16 , 2018 року, зростає у сім`ї своєї матері та молодших брата та сестри. Орган опіки та піклування при наданні свого висновку щодо місця проживання дитини не встановив обставин, які б вказували на невиконання матір`ю батьківських обов`язків, відсутність умов для проживання дитини у житлі матері у колі її сім`ї та меншого брата.

Справа не містить доказів на підтвердження того, що мати має звички чи поведінку, яка може зашкодити розвиткові дитини.

Вік дитини, прихильність дитини до матері, проживання дитини в сім`ї в іншими своїми братом та сестрою у достатку та нормальних житлово-побутових умовах тощо вказують на те, що в інтересах дитини слід визначити місце її проживання з матір`ю.

Військова агресія, яка сталася після виникнення спору в суді, та триває й нині, має суттєвий негативний вплив на можливе порозуміння між батьками дитини щодо її подальшої долі, проте, ці обставини настали вже після виникнення спору в суді.

Батьки дитини за будь-яких обставини мають перш за все виходити з інтересів дитини, а не зі своїх власних інтересів.

В інтересах дитини наразі перебувати зі своєю матір`ю.

Та обставина, що ОСОБА_1 в кінці 2021 року не повернулась в Україну за місцем свого проживання в м. Одесі, в даному випадку не має слугувати підставою визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки це був період нагнітання у світі перед війною, яка таки настала через декілька місяців та триває.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в місті Одеса Одеської області України, з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова