Номер провадження 2/725/1329/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини і своєчасного прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування поданої заяви вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла її мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №2891. Зазначала, що її мати ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.02.1997 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 .

Зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 .

Крім того, вказувала, що вона проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка була інвалідом І групи та потребувала стороннього догляду, що підтверджується довідкою серії АВ №0194929, виданою МСЕК №2. Зазначала, що факт її проживання із спадкодавцем постійно на час смерті підтверджується актом від 30.11.2023 року, складеним ЖБК-50.

Посилаючись на вказане, а також на те, що підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідне їй для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримати яке на даний час вона позбавлена можливості, оскільки відсутні відповідні докази на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем, просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час її смерті.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься заява, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Від представника заінтересованої особи ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, та просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)(а.с.13), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що заявниця, як дочка померлої, належить до першої черги спадкоємців за законом. Крім неї інших спадкоємців немає.

Так, відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому, відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст.1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, щоОСОБА_1 з 2017 року разом із матір`ю проживала за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актом від 30.11.2023 року(а.с.19).

Крім того, факт проживання заявниці разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент її смерті також підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які у поданих письмових заявах, наданих на адресу суду в ході розгляду справи підтвердили факт проживання заявниці із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та здійснення за нею догляду.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою:по АДРЕСА_1 , приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті, за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н.В. Піхало