Справа № 212/6524/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Розинько К.А.

у цивільній справі № 212/6524/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

встановив:

29.08.2023 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за електронним Договором № 4675745 про надання споживчого кредиту, яка виникла станом на 25.08.2023 року у розмірі 52170 грн. ( з яких: сума кредиту 17 000 грн., сума процентів за користування кредитом 35 170 грн.), інфляційні втрати у розмірі - 16224,87 грн., 3% річних 2577,06 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.08.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №4675745 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, кредитором надано позичальнику кредит у сумі 17000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 , строком на 20 днів, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту в строк до 14.09.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі зниженої процентної ставки 0,019 % в день. 12.09.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 61,37 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту на 20 днів, тобто до 02.10.2021 року з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. 25 травня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25-05/2022, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача.

26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.02.2024 року представник відповідача адвокат Вовк М.В. через систему «Електронний суд» надав до суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги Відповідач визнає частково, а саме, в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача суми заборгованості в розмірі 31 034.19 грн., яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту 17 000.00грн.; - заборгованість за процентами 6 038.63грн.; - 3% річних - 1 138.05грн.; - інфляційні втрати - 6 857,51 грн. При цьому зазначив, що сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору (згідно правової позиції, наведеної в Верховним Судом в постанові від 16.10.018 року у справі № 914/2567/17). Відповідно до п.1.3 Договору про надання споживчого кредиту №4675745 від 25.08.2021року, сума кредиту (загальний розмір) складає 17 000.00 гривень. Відповідно до п.1.3 Кредитного договору , строк кредиту 20 днів. Відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1.90% в день. Тобто сторони погодили строк кредитування до 14.09.2021 року. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування - 14.09.2021року.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. представник відповідача зазначив, що матеріали справи не містять доказів здійснення адвокатом Столітнім М.М. збору доказів у справі (3 години 3 000.00грн.); поданий позов не містить індивідуальності щодо даної справи, є типовим і обсяг часу для його підготовки ( 5 годин 5 000.00грн.) є явно завищеним; об`єктивно викликає сумнів щодо витрат часу на подання до суду позову ( 2 години 2 000.00грн.). Також рівень складності справи про стягнення заборгованості у спрощеному провадженні явно не відповідає вартості послуг у 10 000 грн. лише на стадії позовної заяви. Час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт є необґрунтовано завищеним. Вважаємо, що у разі задоволення позовних вимог, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 4 000.00грн. є співмірним часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та підлягає зменшенню.

Просить стягнути із позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», на користь відповідача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати по сплаті правничої допомоги в розмірі 5 000.00 грн.

23.02.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив, в якій навів доводи на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати у заявленому ним розмірі.

15.03.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення/збільшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 52 170,00 грн., інфляційні витрати 1363,87 грн., три відсотки річних 227,26 грн., а всього 53 761,13 грн.; із наведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних вбачається, зо позивач зазначає період прострочення 53 календарних дні (з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року); а також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147,20 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

21.05.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Вовк М.В. надав пояснення на заяву про зменшення/збільшення позовних вимог, відповідно до яких зазначив, позовні вимоги Відповідач визнає частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Позивача суми заборгованості в розмірі 23 485,86грн., яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту 17 000.00 грн.; - заборгованість за процентами 6 038.63грн.; - заборгованість за 3% річних 100.36 грн.; - заборгованість за інфляційними витратами 346,87 грн., в іншій частині позову просив відмовити. На підтвердження такого розрахунку зазначив, що вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування - 14.09.2021року, та розмір заборгованості за процентами має становити 6 460.00 грн. Відповідно до Карти обліку Договору (розрахунку заборгованості) що наданий Позивачем, Відповідачем було внесено суму на погашення заборгованості в загальному розмірі 421.37 грн. : 18.10.2021 року -260 грн.; 20.05.2024 61.37грн.; 29.10.2021року 50.00 грн.; 08.11.2021року 50.00грн. Отже, враховуючи внесену суму на погашення заборгованості, розмір заборгованості по процентам повинен становити 6 038.63грн. (6 460.00грн.- 421.37грн.). Крім того зазначив, що доводи Позивача про те, що укладений між сторонами Кредитний договір був автопролонгований на підставі п.4.3 Кредитного договору та строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів, вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, умовам зазначеного договору та сталій судовій практиці. Також підтримав своє клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу позивача до 4 000 грн.

Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та представник до суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні частково, а саме: в розмірі 23485,86 грн., в іншій частині залишити без задоволення.

На підставі ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №4675745 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту 1700 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Строк договору визначений у 20 днів (а.с. 13, 48-52).

Згідно п.п. 1.5, 1.5.1 договору про надання споживчого кредиту, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

Відповідно п.п. 1.5, 1.5.2 договору знижена процентна ставка 0,019% в день, якщо Споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку та стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 35610,29 % річних; за зниженою ставкою 7,17 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 23460,00 грн; за зниженою ставкою 17064,60 грн (пункт 1.6, 1.7, 1.8 договору про надання споживчого кредиту).

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки №№ НОМЕР_1 або платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (пункт 2.1 договору).

Згідно п.4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Крім того, 25.08.2021 року ОСОБА_1 електронним підписом був підписаний графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №4675745 від 25.08.2021 року, а також паспорт споживчого кредиту, у якому він підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, а саме: кредитний ліміт становить 17000,00 грн; строк кредитування 20 днів; мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строки надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процентна ставка (відсотків річних) - 693,50 % (1,90% в день); занижена процентна ставка (відсотків річних) 6,94 % (0,019 % в день); загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 6460,00 грн; загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою 64,60 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 23460,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 17064,60 грн.; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних 35610,29 %; реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою (відсотків річних) 7,17 %. (а.с.45-47).

25.05.2022року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25-05/2022, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (а.с.28-32).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №25-05/2022 від 25.05.2022 позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору №4675745 від 25.08.2021 року в сумі 52170, 00 гривень, з яких: 17000,00 гривень - заборгованість за кредитом, 35170,00 гривень - заборгованість за відсотками (а.с. 61).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_1 належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на підставі кредитного договору №4675745 від 25.08.2021 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору ( а.с. 32-36).

Положеннями ч. 1 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено договір №4675745 від 25.08.2021 року з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та відповідно наявність між сторонами кредитних відносин, а також підтвердженим факт відступлення ТОВ «Авентус Україна» позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за вказаним договором.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог, поданої позивачем 15.03.2024 року, розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором становить: 52 170,00 грн., інфляційні витрати 1363,87 грн., три відсотки річних 227,26 грн., а всього 53 761,13 грн.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, відповідно до яких 25.08.2021 року між ТОВ «Авентус України» та ОСОБА_1 був укладений електронний Договір № 4675745 про надання споживчого кредиту, у зв`язку з чим відповідачу були надані грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн. на строк 20 днів за стандартна процентною ставкою 1,90 % на день. , та враховуючи, що відповідачем було внесено суму на погашення заборгованості в загальному розмірі 421.37 грн. (18.10.2021 року -260 грн.; 20.05.2024 61.37грн.; 29.10.2021року 50.00 грн.; 08.11.2021року 50.00 грн.), що сторонами не оспорюється.

За таких підстав, розмір заборгованості відповідача по зазначеному Договору становить 23 038,63 грн. (17 000 грн. + 6 038,63 грн.).

При цьому доводи позивача про те, що відбулася пролонгація зазначеного Договору, суд визнає безпідставними, бо не відповідає встановленим по справі обставинам.

Отже, враховуючи, що після закінчення строку зазначеного Договору відсутні підстави для продовження нарахування процентів, натомість у позивача виникає право на застосування вимог ст. 625 ЦК України, що відповідачем не оспорюється, та враховуючи, що судом встановлено обґрунтовану суму заборгованості відповідача в розмірі 23 038,63 грн., то 3% річних становить 100,36 грн., інфляційні втрати 346,87 грн., що відповідає розрахунку, наведеному відповідачем.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, укладеного з адвокатом Столітній М.М.; платіжна інструкція в національній валюті №574 від 24.08.2023 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 10000,00 грн., а також Звіт про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 23.08.2023 року, відповідно до якого адвокат Столітній М.М. надав позивачу наступну правничу допомогу: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості, складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості, подання позовної заяви до суду в інтересах клієнта тривалістю 10 годин вартістю 10000,00 грн. (а.с.8,9, 59-60).

Представник відповідача просив зменшити витрати на правничу допомогу до 4000 грн.

Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 4000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Що стосується витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. представника відповідача.

Представником відповідача надано: договір про надання правничої допомоги №14/02/2024 від 14.02.2024 року, укладеного з адвокатом Вовк М.В., розрахункова квитінція серії НОМЕР_3 від 19.02.2024 року у розмірі 5000 грн., а також акт приймання-передачі правової допомоги відповідно до умов договору про надання правової допомоги №14/02/2024-Ч від 14.02.2024 року, відповідно до якого адвокат Вовк М.В. надав відповідачу наступну правничу допомогу: ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції та надання консультації (14.02.2024 року) вартістю 1500 грн.; складання відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості за 3 години роботи вартістю 3000,00 грн.; веденням адвокатами справи у суді першої інстанції 500 грн. (а.с.8,9, 59-60).

Враховуючи встановлені по справі обставини, відповідно до яких, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, по справі судові засідання за участю представників сторін не проводились; враховуючи часткове задоволення позову, та його предмет, обсяг виконаних представником відповідача робіт та їх заявлену вартість, які суд вважає завищеними; виходячи з принципів співмірності і обґрунтованості до предмету спору, розумності, суд стягує з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 53 761,13 грн., а судом задоволено в загальному розмірі 23485,86 грн., тобто задоволено на 43,7%. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 938,33 грн.

Керуючись ст. ст. 2 - 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №4675745 від 25.08.2021 року в сумі 23 038,63 грн., з яких (17000 гривень - заборгованість за кредитом, 6 038,63 гривень - заборгованість за відсотками), та 3% річних в розмірі - 100,36 грн., інфляційні втрати 346,87 грн., а всього 23 485 (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят п`ять ) гривень 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір в сумі 1578,36 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф.118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 26.12.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна