Справа № 386/111/24
Провадження № 2-п/386/8/24
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2024 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Штанько Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ клопотання про поновлення процесуального строку та заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2024 року по цивільній справі №386/111/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_1 25.06.2024 року засобами поштового зв`язку звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2024 року по цивільній справі №386/111/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Одночасно зі зверненням до суду із вказаною заявою подав до суду клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з підстав того, що відповідач ОСОБА_1 перебував у терміновому відрядженні пов`язаному із улагодженням робочих процесів, без яких його підприємство зазнало б значних фінансових та репутаційних збитків.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Їх неявка не перешкоджає проведенню судового засідання.

Дослідивши клопотання про поновлення процесуального строку та матеріали справи приходжу до висновку, що заява про поновлення процесуального строку не підлягає до задоволення, а заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно ч. 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ч. 2 статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У контексті даної справи, встановлений частиною другою статті 284 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є одним з інструментів забезпечення принципу правової визначеності, а право відповідача на доступ до суду при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку та строку звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Копію заочного рішення відповідач та його представник отримали 06.05.2024 року.

31.05.2024 року відповідач ОСОБА_1 звертався із заявою про перегляд заочного рішення, яку 05.06.2024 року було залишено без руху та 20.06.2024 року було повернуто відповідачу в зв`язку з невиконанням вимог ухвали.

Таким чином, строк для звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 03.05.2024 року закінчився.

25.06.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про перегляд заочного рішення та надав заяву про поновлення процесуального строку, посилаючись на те що знаходився у відрядженні.

Разом із цим будь-яких доказів перебування у відрядженні в інтересах підприємства не надає, як і не зазначає об`єктивні та непереборні причини, що стали причиною пропуску процесуального строку.

Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 відступила від попереднього висновку, викладеного у постанові 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, та сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи відсутність обставин, що об`єктивно перешкоджали відповідачу звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

Керуючись ст. 126, 127, 258-260, 284 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2024 року по цивільній справі №386/111/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Роз`яснити відповідачу, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. В. Червоненко