Справа № 369/2021/24
Провадження № 2/369/4052/24
28.05.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
за участю секретаря Херенкової К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
05 лютого 2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2024 року роз`єднано матеріали позовної заяви та виділено у самостійне провадження позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, відкрито позовне провадження у цивільній справі за вимогами про стягнення аліментів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 13 вересня 2008 року між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3 . 14 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина навчається у школі та проживає з матір`ю. Відповідач не приймає жодної участі у житті своєї доньки, в утриманні спільної дитини не допомагає, грошових коштів з дня розірвання шлюбу на утримання доньки не надає.
На підставі вищезазначеного просила суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Зруб Ніжинського району Чернігівської області, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з моменту пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
У судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Позивачка подала до суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 після реєстрації) 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1553, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 виданого 13 вересня 2008 року.
Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 24 лютого 2009 року, ОСОБА_3 народилася у м. Вишневому 09 лютого 2009 року, про що Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 24 лютого 2009 року складено відповідний актовий запис № 82. Батьками особи зазначено: батько громадянин України ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/12230/17 від 14 грудня 2017 року шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1553, розірвано.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/005627189 від 25 липня 2023 року, наданого Вишневою територіальною громадою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/005627555 від 25 липня 2023 року, наданого Вишневою територіальною громадою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, судом встановлено, що дитина проживає разом із матір`ю.

Згідно довідки № 5 виданої 15 січня 2024 року Вишнівським академічним ліцеєм №2, дитина ОСОБА_3 навчається у 9-Б класі Вишнівського академічного ліцею №2 Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.

Відповідно до характеристики виданої директором Вишнівського академічного ліцею №2 Пашинською Тетяною на ученицю ОСОБА_3 , мама дитини приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно відвідує батьківські збори, цікавиться життям класу та школи.

Згідно психолого-педагогічної характеристики учениці ОСОБА_3 від 18 січня 2024 року складеної директором Вишнівського академічного ліцею №2 Пашинською Тетяною та психологом ОСОБА_5 , мама дитини постійно цікавиться справами доньки, відвідує класного керівника та вчителів, батько в школі не з`являється і не цікавиться справами Анни в ліцеї.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім ОСОБА_3 , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України).

Водночас високий заробіток (дохід) платника аліментів не може слугувати підставою для зменшення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання дитини, має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинен надавати на утримання дитини її батько ОСОБА_2 є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 05 лютого 2024 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з05 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 992,40 грн. в дохід держави.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 05 лютого 2024 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. в дохід держави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.О. Фінагеєва