№ 207/4949/23
№ 2/207/478/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Багійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на дитину, у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з розміру 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття.

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що згідно судового наказу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2022 року він сплачує аліменти користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31 травня 2022 року. Протягом всього часу він дбав про матеріальне забезпечення сина та регулярно сплачував аліменти.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилася друга дитина від іншого шлюбу, яка також потребує належного матеріального забезпечення.

Згідно судового наказу Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 серпня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, з метою зрівняння становища його дітей, вважає необхідним звернутися до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі відповідачки, в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Також, представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Редько С.М. надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, що є предметом доказування у цій справі, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від другого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.9). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, відповідач проживає окремо від дитини.

Судовим наказом Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, з 31 травня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (арк.с. 4).

Після постановлення вищевказаного рішення суду сімейне становище позивача змінилось, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_6 , батьками якої є позивач та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с. 10).

Судовим наказом Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, з 14 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (арк.с. 3).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року зменшено розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , які стягуються на підставі судового наказу по справі № 209/4476/23 виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною віку повноліття, щомісячно (арк.с. 55). Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 24 грудня 2023 року.

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на користь відповідачки до 1/6 частини у зв`язку із зміною його сімейного стану.

До правовідносин сторін щодо зменшення розміру аліментів суд застосовує положення ст.192 СК України.

Відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів можливо подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних для цього обставин. Під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Отже, підставами для зменшення розміру аліментів, мають бути зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів, а також погіршення стану його здоров`я.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ч.1ст. 81 ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки від іншого шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на його утриманні перебувають двоє дітей.

Положеннями статті 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно з частиною третю статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, а наявність дітей, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у позивача знизилися його доходи. Навпаки, відповідно до довідок Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області доходи відповідача у 2023 році значно збільшилися порівняно з 2022 роком. Так, за період з травня 2022 року по грудень 2022 року позивачу нарахована заробітна плата в загальній сумі 144458,56грн. (ар.с.58), в той час коли за період з січня 2023 року по жовтень 2023 року позивачу нарахована заробітна плата в загальній сумі 298828,97 грн. (ар.с.57). Позивачем не було надано і доказів про те, що в нього відсутнє рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого він може отримувати доходи.

З урахуванням зазначених положень законодавства, встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

При цьому суд враховує правовий висновок, викладений у Постанові ВС від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20, згідно якого факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 06 червня 2022 року у справі №523/8403/19 сформовано правовий висновок, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів без доведення погіршення його майнового стану. В іншому випадку це не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Аналогічний правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року по справі № 681/15/21.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2024 року.

Суддя: І.М. Юрченко