Справа № 159/6457/24
Провадження № 2/159/1594/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»(Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98а/70), з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни (м. Київ, бул. Лесі Українки, 20/19), Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Волинська область, м. Ковель, вул. Кармелюка, 4), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовано тим, що у вересні 2024 року позивачу стало відомо про існування виконавчого напису нотаріуса № 77338 від 22.12.2021 року, на підставі якого головним державним виконавцем Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 75575818 від 19.07.2024 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» в розмірі 18335,50 грн. та звернуто стягнення на її доходи.

Позивач вказує, що у здійсненому виконавчому написі № 77338 від 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. безпідставно вказується, що підставою для його вчинення став договір про надання кредиту № 75147322 від 22.08.2021 року, укладений між позивачем та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», оскільки позивач такого кредитного договору не укладала і грошових коштів не отримувала. Крім цього, ніколи не отримувала від відповідача вимоги стосовно погашення заборгованості, зазначеної у спірному виконавчому написі.

Вважає, що приватний нотаріус здійснив виконавчий напис за відсутності правових підстав, з грубим порушенням діючому законодавства щодо порядку вчинення виконавчих написів, не пересвідчився у безспірності заборгованості за кредитним договором. Крім цього, кредитний договір, за яким проводиться стягнення, не посвідчувався нотаріально, що унеможливлює стягнення у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису.

Враховуючи викладене, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.12.2021 року № 77338, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»заборгованості у розмірі 18355,50 грн. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано до суду заяву про визнання позову, в якій просив повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім цього, представник відповідача просить вимогу про стягнення судових витрат в розмірі 2000,00 грн. залишити без задоволення.

Одночасно із заявою про визнання позову, представник відповідача скерував до суду клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання в зв`язку з його необґрунтованістю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення даного позову.

Так, 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому в свою чергу ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 року, за кредитним договором № 75147322 від 22.08.2021 року, укладеного між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 .

За вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом із стягувача стягнуто 50,00 грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», становить 18335,50 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 77338.

Постановою головного державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клімуком В.В. за вищевказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження ВП № 75575818.

З матеріалів справи встановлено, що стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним виконавчим написом проводиться з підстав, що випливають з кредитних правовідносин.

За загальним правилом, передбаченим ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У статті 88 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений у даній справі виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Солонець Т.М. 22.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Таким чином, суд констатує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»не надало нотаріусу належних документів на підтвердження розміру заборгованості, які б містили дані про час виникнення у позивача заборгованості, період її нарахування, динаміку руху коштів за договором, направлення позивачу перед зверненням до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису вимоги про усунення порушення зобов`язання.

Доказів на підтвердження розміру заборгованості, у тому числі нарахування по відсотках, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»нотаріусу також не надало.

Також відсутні докази того, що стягувач звертався до ОСОБА_1 з вимогою погасити заборгованість, зазначивши розмір такої заборгованості та її період.

Наведені фактичні обставини свідчать, що розмір заборгованості, вказаний в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»не були надані приватному нотаріусу належні докази на підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором в розумінні діючого Переліку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є підставними, тому підлягають задоволенню.

У питанні розподілу судових витрат по справі суд виходить з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведені процесуальні норми та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 гривень, позивачу слід повернути з державного бюджету, а решту 50 відсотків (605,60 гривень) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім цього, вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, на підставіст.ст. 15, 16 ЦК України, ЗУ "Про нотаріат", суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»(Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98а/70), з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни (м. Київ, бул. Лесі Українки, 20/19), Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Волинська область, м. Ковель, вул. Кармелюка, 4), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 77338, вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»заборгованості за кредитним договором № 75147322 від 22.08.2021 року в сумі 18335,50 грн.

Зобов`язати фінансовий орган - Головне управління Державної казначейської служби України Волинської області повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який було сплачено на рахунок НОМЕР_2 за номером платежу: від 24.09.2024 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»(Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98а/70, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК