Провадження №2-с/359/91/2024
УХВАЛА

25 грудня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу судді Бориспільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль «Бориспільводоканал» заборгованості по оплаті послуг з подачі води та відведенню стоків,

встановив:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що судовим наказом судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2024 року, з неї на користь КП ВКГ «Бориспільводоканал» стягнута заборгованість за послуги з подачі води та відведенню стоків в розмірі 17879 гривень 60 копійок та судовий збір в розмірі 302 гривень 80 копійок. Однак ОСОБА_1 категорично заперечує проти існування в неї заборгованості за вказані комунальні послуги. Тому ОСОБА_1 просить суд скасувати судовий наказ судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2024 року.

За змістом ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провад-ження.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддею не встановлено підстав для повернення заяви про скасування судового наказу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу вбачається, що вона категорично заперечує проти існування в неї заборгованості за послуги з подачі води та відведенню стоків. Ця обставина свідчить про те, що між КП ВКГ «Бориспільводоканал» та ОСОБА_1 існує спір щодо існування заборгованості за отримання вказаних комунальних послуг.

З огляду на викладене суддя вважає, що судовий наказ судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2024 року належить скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

З огляду на викладене суддя вважає, що підстави для стягнення з КП ВКГ «Бориспільводоканал» судового збору, сплаченого заявником при подачі заяви про скасування судового наказу відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль «Бориспільводоканал» заборгованості по оплаті послуг з подачі води та відведенню стоків в розмірі 17879 гривень 60 копійок та судовий збір в розмірі 302 гривень 80 копійок.

Роз`яснити, що вимоги, заявлені комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль «Бориспільводоканал», можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець