Справа № 740/4807/24
Провадження № 2/740/1441/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі його законного представника - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення,

установив:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою, в якій просив установити факт проживання його разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є хрещеною матір`ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_7 разом з нею проживали відповідачі, які в родинних відносинах з нею не перебували. За свого життя ОСОБА_7 заповіту не склала, а тому, враховуючи відсутність спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок позивача з померлою. Станом на 1989 рік вказаний житловий будинок був зареєстрований на праві спільної часткової власності за ОСОБА_8 (1/2 частки) та позивачем (1/2 частки). Позивач почав проживати разом з ОСОБА_7 після смерті її матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в житловому будинку з вільним доступом до всіх кімнат за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_7 була одинокою, в шлюбі не перебувала, рідних та дітей не мала, тому погодилась проживати разом із сім`єю позивача, який прибрав перегородку з прохідних міжкімнатних дверей. Вони більше 5 років вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, брали участь у витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності, а саме придбання одягу, їжі, ліків, мали спільний бюджет. Крім того, позивач за власні кошти здійснив поховання ОСОБА_7 . Метою встановлення факту спільного проживання з померлою ОСОБА_7 є реалізація спадкових прав, а тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 вересня 2024 року 10-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 06 листопада 2024 року 14-00 год., яке відкладено на 17 грудня 2024 року 14-00 год.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Кубрак Ю. І. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не наполягав на допиті свідків.

Від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_7 дійсно проживала до дня своєї смерті разом із ОСОБА_1 в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, обробляли присадибну ділянку.

Відповідачка ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розглянути справу в її відсутність. Підтвердила ту обставину, що ОСОБА_7 до дня своєї смерті проживала разом з ОСОБА_1 , який у подальшому займався її похованням та зараз доглядає за могилою.

До суду надійшли заяви відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_4 про визнання позовних вимог та проведення судового засідання без їх участі. Підтвердили, що ОСОБА_7 проживала до дня своєї смерті разом із ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 01.11.2023 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 9).

З копії спадкової справи № 58/2023 від 21.12.2023, заведеної до майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , убачається, що ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті. Відомості про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В. В. від 22.04.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_7 (а. с. 12).

Згідно з актом про фактичне проживання від 14.04.2024 за підписами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , останні підтвердили факт спільного проживання однією сім`єю сусідів, а саме ОСОБА_1 , 1967 року народження, разом з ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , понад 5 років до часу смерті ОСОБА_7 (а. с. 13).

Відповідно до довідки від 02.11.2023 № 3763, виданої Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; на день смерті померлої з нею були зареєстровані: ОСОБА_1 - без родинних стосунків; ОСОБА_2 - без родинних стосунків; ОСОБА_4 - без родинних стосунків; ОСОБА_5 - без родинних стосунків; ОСОБА_4 - без родинних стосунків; ОСОБА_3 - без родинних стосунків (а. с. 17).

Доданими до позовної заяви накладною від 19.10.2023 та договором-замовленням № 694 на організацію та проведення поховання підтверджуються доводи позивача про здійснення ним поховання ОСОБА_7 (а. с. 21, 22).

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що с падкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст. 89 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Факт проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_7 підтверджується наданими позивачем доказами. Також цю обставину, а також позов вцілому визнали відповідачі. У суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих доказів, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд вважає доведеною вказану обставину. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому враховується, що зі справи не вбачається, що таке рішення суду порушує права та законні інтереси інших осіб.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 13, 76 - 81, 89, 263 - 265, 268, 272, 273, 293, 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі його законного представника - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Установити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26 липня 2006 року і до дня її смерті.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко