Справа № 715/3019/23
Провадження № 2/715/32/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Черновецької області

в складi: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 2020 року приблизно 10 год. 40 хв. на автодорозі М-19 сталася ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », його транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та транспортним засобом марки «ВАЗ 21012», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_3 . Посилається на те, що вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.07.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Крім того, вказує на те, що внаслідок ДТП його транспортному засобу «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » завдано пошкоджень. Згідно висновку експерта № СЕ-19/126-20/8125-АВ/173-АТ вартість матеріального збитку, завданого вказаному автомобілю становить 317 670,20 грн.

Вказує на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника даного транспортного засобу «Opel Astra», номерний знак « НОМЕР_1 » на момент ДТП не була застрахована. Страховий ліміт згідно вимог МТСБУ на той час складав 130 000 грн., а тому у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик виконав свої обов`язки та сплатив йому в межах ліміту страхову суму у вище зазначеному розмірі. Оскільки вартість матеріального збитку, завданого йому перевищує страховий ліміт тому у відповідності до цього ж Закону різницю в сумі 187 720,2 грн. повинен виплатити винуватець, яким являється ОСОБА_2 .

Крім цього, зазначає, що у наслідок ДТП він зазнав моральних страждань. Оскільки він є керівником фермерського господарства «Іріанна», транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » використовувався в цілях фермерського господарства, пошкодження автомобіля призвело до незручностей, що завдало йому сильних душевних переживань та моральних страждань.

А тому, просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_2 187 720,20 грн. матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі в розмірі 21 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, просив суд у задоволені позову відмовити, вказав, що позивач не надав докази утилізаційної вартості транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак « НОМЕР_2 », та не надав належних доказів того, що автомобіль був зданий на утилізацію, а не залишився в його власності. Також вказав, що визначаючи розмір морального відшкодування, суд повинен керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бандуровський Б.П. в судове засідання не з`явилися, адвокат направив до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну просив суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що 18.11.2020 року біля 10 год 40 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблене (об`їзна м. Чернівці)», поза межами населеного пункту зі сторони с. Чагор в напрямку м. Чернівці, проїжджаючи 5 км.+400 м вказаної автодороги, рухаючись поза межами населеного пункту, в адміністративно-територіальних межах Чернівецького району (колишній Глибоцький район) Чернівецької області, не врахувавши дорожньої обстановки, проявивши самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, здійснив виїзд керованого ним автомобіля вліво на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 , який після удару втратив керування над автомобілем, в наслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху де відбулось зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-21012» номерний знак НОМЕР_3 під керування ОСОБА_3 .

Зазначені вище фактичні обставини встановлені вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.07.2022 року у справі №715/723/21 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 листопада 2020 року, а також вина ОСОБА_2 у цій дорожньо-транспортній пригоді, визначені судовими рішеннями, тому в силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Як вбачається з витягу МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника даного транспортного засобу «Opel Astra», номерний знак « НОМЕР_1 » на момент ДТП не була застрахована. Страховий ліміт згідно вимог МТСБУ на час вчинення ДТП складав 130 000 грн.

Встановлено, що власником транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » є позивачка ОСОБА_1 .

За вимогами пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик МТСБУ виконав свої обов`язки та сплатив ОСОБА_1 в межах ліміту страхову в розмірі 130 000,00 грн.

З наданого позивачем висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України від 16 грудня 2020 року № СЕ-19/126-20/8125-АВ/173-АТ вбачається, що ринкова вартість вантажного автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », станом на 18.11.2020 року могла становити 317 670,20 грн. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість оцінюваного автомобіля Свр>С, 381 746,12 грн. > 317 670,20 грн., то вартість матеріального збитку (У) визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗЩ, тобто вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження вантажного автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », станом на 18.11.2020 року могла становити 317 670,20 грн.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, ремонт автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Разом з титм, висновком експерта № СЕ-19/126-20/8125-АВ/173-АТ від 16.12.2020 року наданим позивачем не була встановлена вартість утилізації пошкодженого автомобіля. Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року п. 7.18 вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 25.11.2022 року здав автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » на брухт, вартість брухту автомобіля склала 6 620,00 грн. Разом із тим, на думку суду, таке посилання є необґрунтованими, оскільки здача авто на брухт не є належним способом утилізації транспортного засобу.

Утилізаційна вартість транспортного засобу визначається по формулі - Ву =РВ*Кпс/100-Вдеф+Вмет, де РВ ринкова вартість КТЗ, Кпс коефіцієнт придатних складових, Вдеф вартість дефектування, Вмет вартість металобрухту, Ву вартість утилізації, дана формула викладена у наказі Міністерства юстиції України Фонду Державного майна України за №142/5/2092 від 24.11.2003 року «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про утилізацію транспортних засобів» передача транспортного засобу, що утилізується, до пункту прийому здійснюється власником транспортного засобу або уповноваженою ним особою після зняття такого транспортного засобу з обліку у відповідному підрозділі центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху, або у підрозділах уповноваженого органу, яким проведено відомчу реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.7 ЗУ «Про утилізацію транспортних засобів» при прийнятті на утилізацію транспортного засобу пункт прийому видає власнику транспортного засобу або уповноваженій ним особі довідку про прийняття транспортного засобу на утилізацію. Довідка про прийняття транспортного засобу на утилізацію оформлюється у трьох примірниках, два з яких видаються власнику транспортного засобу, а третій залишається в особи, яка утримує пункт прийому.

Як встановлено з відкритих реєстрів (https://opendatabot.ua) автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » зареєстрований 07.06.2016 року, після чого з реєстрації не знімався та не перереєстровувався.

ОСОБА_1 не здійснив належним чином утилізацію транспортного засобу, в порядку визначеному нормами чинного законодавства та не передав пошкоджений транспортний засіб ОСОБА_2 , для набуття права отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року в справі № 125/1216/20.

Відповідно до ч.1,7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають за їх недоведеністю.

Вирішуючи позовні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди із ОСОБА_2 , суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.1995р. № 4, який зазначає, що «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних обвинуваченим моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації …».

Згідно із положеннями п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Встановлено, що в наслідок ДТП, що спричинено з вини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зазнала моральних страждань.

Так, в наслідок ДТП він втратив транспортний засіб, який використовував на фермерському господарстві «Іріанна», що ускладнило йому можливість заробітку коштів та належного утримання своєї родини. Крім того, визначаючи розмір моральної шкоди, судом також враховується, що після ДТП відповідач не вжив заходів до відшкодування завданої ним шкоди, не проявив співчуття за скоєне та не запропонував свою допомогу, якої б в деякій мірі було б достатньо.

Враховуючи вищенаведене, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди, яку просить стягнути ОСОБА_1 із ОСОБА_2 слід визначити в сумі 20 000,00 грн.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 також слід стигнути 1 073,60 грн. судового збору на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.

Виходячи із наведеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , мешканця с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області, на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , що проживає в с. Бабине Вижницького району Чернівецької області 20 000 (двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , мешканця с. Черепківці Чернівецького району Чернівецької області судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні, 60 копійок на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: