ЄУ№ 711/2471/24
Провадження №2/712/1962/24
10 липня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №1495052 від 19.03.2021 у сумі 19 579,00 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 19 березня 2021 року між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_2 було укладено Договір про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 в електронній формі.
За умовами п. 1.1. Договору про споживчий кредит Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
21.04.2021 ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021.
Пунктом 1.3 Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 днів.
Відповідно до п. 1.4 Договору дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем.
Позивачем на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 7 000 грн., що підтверджується повідомленням № 1355/03 від 15.03.2024 ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «Велфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів.
Таким чином, позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.
Відповідно до п. 1.5 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться відповідно до наступних умов: 1,14 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; 1,14 % процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору.
Нарахування процентів проводиться в момент внесення Позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача станом на 14.03.2024 становить 19 579,00 грн., з яких 7 000,00 грн. сума основного боргу; 12 579,00 грн. заборгованість по відсоткам.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 11 червня 2024 року.
11 червня 2024 року судове засідання відкладено на 10 липня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень на зареєстроване місце проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 19 березня 2021 року між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_2 було укладено Договір про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 в електронній формі.
Згідно п. 1.1. Договору про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 7 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
Пунктом 1.3 Договору про споживчий кредит визначено строк позики 30 днів до 18.04.2021.
Згідно п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит встановлено строк та розмір процентів за користування позикою, а саме: 1,14 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою; 1,14 % процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору.
Відповідно до графіку розрахунків до Договору про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 сума кредиту по договору складає 7 000,00 грн., дата погашення 18.04.2021, сума до сплати процентів 2 394,00 грн., разом до сплати 9 394,00 грн.
Відповідно до п. 1.4 Договору дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем.
Інформаційною довідкою № 1355/03 від 15.03.2024, виданою ТОВ «Платежі Онлайн», підтверджується перерахування на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 суми позики в розмірі 7 000 грн.
21.04.2021 ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021.
Згідно пункту 2 додаткової угоди № 1 до Договору про споживчий кредит сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.3 Договору у розділі «Термін дії договору», а саме: «Строк дії Договору 63 дні, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором».
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1 до договору про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 позичальник зобов`язується повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 1 818,20 грн., які він повинен був сплатити у строк до 21.04.2021.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1495052 від 19.03.2021 заборгованість по тілу кредиту становить 7 000,00 грн., заборгованість за процентами становить 12 579,00 грн., загальна сума заборгованості 19 579,00 грн. за період з 19.03.2021 по 14.03.2024.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідач належним чином умови договорів не виконував, кредитні кошти позивачу не повернені, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна сума заборгованості за договором про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 у сумі 7 000,00 грн.
Що стосується вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 1495052 від 19.03.2021 позивачем нараховані відсотки за період з 19.03.2021 по 14.03.2024 у сумі 12 579,00 грн.
Договором визначено строк кредитування 30 днів, тобто до 18.04.2021, який змінено умовами додаткової угоди № 1 від 21.04.2021 на 63 дні, тобто до 20.05.2021, отже позивач має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).
Суд зазначає, що нарахування позивачем відсотків за договором про споживчий кредит №1495052 від 19.03.2021 у період з 21.05.2021 по 14.03.2024 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредиту, передбаченого Договором, тобто за межами строку кредитування.
Відсотки за договором про споживчий кредит №1495052 від 19.03.2021за період з 19.03.2021 по 20.05.2021 у сумі 2 314,20 грн. нараховані обґрунтовано, в межах строку дії кредиту, що становить 63 дні.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку 04.06.2021 відповідачем в рахунок погашення боргу сплачено 526,00 грн.
Указана сплата позивачем віднесена на рахунок погашення відсотків. А тому суд враховує цю суму при визначенні суми відсотків, які підлягають стягненню з відповідача.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за договором про споживчий кредит №1495052 від 19.03.2021за період з 19.03.2021 по 20.05.2021 у сумі 1 788,20 грн. (2 314,20 грн. (нараховані відсотки за 63 дні) 526,00 грн. (сплата 04.06.2021).
У задоволенні стягнення відсотків, нарахованих за період з 21.05.2021 по 14.03.2024, слід відмовити.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит №1495052 від 19.03.2021у сумі 8 708,40 грн., з яких 7 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1 788,20 грн. заборгованість за відсотками за період з 19.03.2021 по 20.05.2021.
У решті позовних вимог слід відмовити.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 359,14 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», код ЄДРПОУ 39952398, заборгованість за договором про споживчий кредит №1495052 від 19.03.2021у сумі 8 788,20 грн., з яких 7 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1 788,20 грн. заборгованість за відсотками за період з 19.03.2021 по 20.05.2021.
У решті позовних вимог відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.
Суддя: О.С. Стеценко