Справа № 370/2902/23
Провадження № 2-о/761/199/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Макарівська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, з огляду на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 . Факт подружніх відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.10.1980. Заявниця зазначає, що більше 5 років, в тому числі і на час відкриття спадщини, ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 , заявницею, проживав за адресою АДРЕСА_1 , вели спільний побут. На момент його смерті спадкодавець і спадкоємець були зареєстрованими за різними адресами, але фактично заявниця проживала разом зі своїм чоловіком. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з: 1) житлового будинку за номером АДРЕСА_2 та земельна ділянка за цією ж адресою загальною площею 0,181 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0062 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 2) земельна ділянка загальною площею 0,1083 ra, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0181. 24 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Н.В. Горохової з заявою №2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка 25.03.2016 ОСОБА_2 на підставі якої заведено спадкову справу №2/2023. Родинні зв`язки підтвердила. Померлий ОСОБА_2 заповітів не залишив. 24.01.2023 приватний нотаріус Київського нотаріального округу Н.В. Горохова постановила відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті й чоловіка 25.03.2016 ОСОБА_2 та роз`яснила заявниці процедуру вирішення зазначеного питання в судовому прядку. Відмова нотаріуса у видачі заявниці свідоцтва про прийняття спадщини за законом пов`язана виключно з тим, що із наданих нею документів не підтверджується факт постійного проживання зі спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 протягом останніх п`яти років (з початку 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1).

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17.11.2023 вирішено питання про передачу матеріалів справиза підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Юзьковій О.Л.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено судове засідання.

Заявник, представник заявника в судове засідання не з`явились, в адресу суду представник заявника надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та просить суд задовольнити в повному обсязі.

Макарівська селищна рада, в адресу суду надала клопотання про розгляд справи у відсутність її представника та просила рішення в справі прийняти за наявними матеріалів в справі.

Дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 26.03.2016 Відділом реєстрації смерті в м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві, зроблено актовий запис №4929 (копія свідоцтва про смерть наявна в матеріалах справи).

Факт подружніх відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.10.1980 (копія наявна в матеріалах справи).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з: 1) житлового будинку за номером АДРЕСА_2 та земельна ділянка за цією ж адресою загальною площею 0,181 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0062 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 2) земельна ділянка загальною площею 0,1083 ra, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0181.

Як вбачається з наданих доказів, 24.01.2023 постановою приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Н.В. Горохової відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із пропуском встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю доказів факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Як зазначила ОСОБА_1 в своїй заяві, що постійно проживала разом з чоловіком більше 5 років, в тому числі і на час відкриття спадщини, ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 , заявницею, проживав за адресою АДРЕСА_1 , вели спільний побут. На момент його смерті спадкодавець і спадкоємець були зареєстрованими за різними адресами, але фактично заявниця проживала разом зі своїм чоловіком, що підтверджується Актом про фактичне проживання мешканцями будинку АДРЕСА_3 .

Спадкуванням, відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В свою чергу спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, як це визначено ст. 1261 ЦК України.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про складання ОСОБА_2 заповіту.

Також відсутні докази наявності в спадкодавця інших спадкоємців.

Так, як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначила ОСОБА_1 що постійно проживала разом з чоловіком більше 5 років, в тому числі і на час відкриття спадщини, ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 , заявницею, проживав за адресою АДРЕСА_1 , вели спільний побут.

Дані обставини підтверджуються Актом про фактичне проживання сусідами заявника - свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вказавши, що ОСОБА_2 не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але фактично проживав за зазначеною адресою протягом тривалого часу та засвідчили своїми підписами.

Акти від 18.01.2023 засвідчені КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» також свідчать про те, що ОСОБА_2 проживав постійно без реєстрації в кв. АДРЕСА_4 разом із дружиною до його смерті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснив, що особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

За ч. 2 ст. 1220 ЦК України Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручі до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 .

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.ст.ст. 258,259,263,268, 293,294,315, 352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 протягом останніх п`яти років (з початку 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 жовтня 2024 року.

Суддя: