БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1711/24
Провадження № 2/497/658/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши без участі сторін у приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом адвоката Кірчева Ігоря Івановича - представника позивача ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024р. представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, яким зазначає, що позивач ОСОБА_1 просить надати додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька - спадкодавця - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджуючи, що вона, позивач, є єдиним спадкоємцем за законом, але пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини з поважної причини.

В обгрунтування вимог позову, заявник у позові стверджує, що вона після поховання батька , володіла та розпоряджалась майном померлого. Проте, після звернення до нотаріуса позивач дізнався, що пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини, у зв`язку з чим отримав відмову від нотаріуса в оформленні факту прийняття вказаної спадщини. Строк для прийняття спадщини позивач вважає пропущеним з поважної причини, тому для захисту свого невизнаного нотаріусом права на спадщину, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Сторони у судове засідання не прибули: позивач надав суду заяву про розгляд позову за його відсутністю, представник Болградської міської ради Одеської області також надіслав суду заяви - про те, що копію позовної заяви відповідач отримав, вимоги позову не визнає.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази та відомості, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позову задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане 07.04.1998р. Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №23 (а.с.32), після його смерті відкрилася спадщина;

- згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_3 (серії НОМЕР_2 виданий відділом РАГС Болградського управління юстиції Одеської області 11.07.2000р., а/з №17, а.с.33), яка змінила своє прізвище після укладення шлюбу (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 вид. відділом РАГС Болградського управління юстиції Одеської області 11.07.2000р., а/з №26, а.с.34), з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", її батьком є ОСОБА_2 ;

- згідно відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 03.07.2023р. за №490/02.14, - позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку, встановленого законом для звернення з відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини (а.с.28);

- згідно довідок Городненської сільської ради Болградської району Одеської області від 06.11.2019р. за №195 та №196 - спадкодавець ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований на момент смерті сам за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.35-36);

- згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0088776, - спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,54 в умовах кадастрових гектарах без призначення меж цій єї частки в натурі (на місцевості) (а.с.37-38);

- згідно інформації щодо спадкової справи стосовно майна гр. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - що надана суду на ухвалу про витребування доказів нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. за вих.№570/01.16 від 19.08.2024р., - така спадкова справа не заводилася (а.с.47-48);

- відповідно до заяви представника Городненської сільської ради Болградського району Одеської області - відповідач не заперечує проти вимог позову про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, просить у задоволенні позові.

Згідно ст.1269 ч.1 та ст.1270 ч.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини - протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Ст.1220ч.2 ЦК України регламентовано, що "часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)".

При цьому, факт постійного фактичного проживання із спадкодавцем не є тотожним з зареєстрованим місцем проживання.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, позивач, яка на день відкриття спадщини не проживала разом зі спадкодавцем, - мала звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у строк до 06 жовтня 1998року.

Так, Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується штампом у паспорті громадянина України (а.с.30), і ця адреса не співпадає з адресою проживання спадкодавця.

Згідно довідки приватного нотаріуса від 19.08.2024р., у державному реєстрі спадкових справ відсутні відомості про наявність спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48).

Згідно ст.1272ч.ч.2,3 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відомостей щодо наявності інших спадкоємців майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - окрім позивача, - матеріали справи не містять, оскільки зі спадкодавцем на момент його смерті ніхто не проживав, і до нотаріусу з відповідною заявою ніхто не звертався.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк до нотаріуса не звернулася, її представник у позові стверджує, - що через фактичного володіння або розпорядження майном після смерті батька ОСОБА_2 , не зазначаючи яким саме майном вона стала володіти, але це свідчить про те, що у позивича є поважна причина для визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом. Оскільки інших спадкоємців, які б претендували на вказане майно, немає, - позивач вважає, що строк на прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися в разі, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону, тощо, - в такому разі немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Саме до такого зводяться правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, - від 30.01.2020 року у справах №487/2375/18 та №450/1383/18.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, а також його необізнаність про наявність спадкового майна та часу відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями (хто буде приймати спадщину), брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.03.2021р. (справа №638/17145/17).

Позивач свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчинив дії з прийняття спадщини протягом маже двадцяти шести років з моменту її відкриття.

Отже обставини, на які позивач посилається як на підставу для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, - не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього для вчинення таких дій. Не необізнаність особи про наявність спадкового майна суд такими обставинами не вважає, оскільки суду не надано доказів неможливості подачі відповідної заяви у визначений законом строк - протяном саме шести місяців з моменту відкриття спадщини.

Так, Верховний Суд у постанові від 26.10.2022р. (у справі №522/17925/16) зазначив, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини - є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів поважності пропуску ним строку для прийняття спадщини, а тому, - позовні вимоги ОСОБА_1 є не доведеними належними і допустимими доказами, а тому - задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.15,16,1269,1270,1272ч.2 і ч.3 ЦК України, ст.ст.12,13,263-264,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову адвоката Кірчева Ігоря Івановича - представника позивача ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 02.12.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова