Справа №487/3909/24
Провадження №2/487/1949/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Барської А.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 року представник АТ УНІВЕРСАЛ БАНК звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

АТ «Універсал Банк» взяті на себе зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало у розпорядження кредитні кошти на умовах, передбачених договором та у межах кредитного ліміту. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєві від 07.05.2024 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відкрито провадження у справі.

10.07.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача Кучерявої Т.Ю., в якому зазначає, що позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не підкріплено належними та достовірними доказами, що виключає факт нарахування кредитного ліміту на чорну картку Monobank, яка належить саме ОСОБА_1 та факт користування Відповідачкою кредитним лімітом, Позивачем не підтверджено на підставі відповідних доказів взагалі розмір наданого кредиту. У зв`язку з цим позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не підлягає задоволенню у повному обсязі.

15.07.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

22.07.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача.

25.07.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

29.07.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

02.08.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження до розгляду справи з правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судовому засідання не з`явився, про дату та час судового засідання було повідомлено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг вбачається, що ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» та встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідач підтвердив, що отримав примірник договору в мобільному додатку monobank, підтвердив своє ознайомлення та згоду з умовами договору. В п. 3 відповідач підтвердила, що надані нею документи є чинними. В п. 4 визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Усе листування щодо цього договору здійснюється через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі вищевказаного договору отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Позивачем АТ «Універсал Банк» для підтвердження заборгованості відповідача наданий Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 03.10.2021 року станом на 11.02.2024 року. Такий розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом вказаного договору та є належним доказом.

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний за стосунок за договором про надання банківських послуг «monobank» від 03.10.2021 року за карткою № НОМЕР_1 станом на 13.07.2024 року: 03.10.2021 08:26, сума встановленого кредитного ліміту: 50 000 грн.

Випискою про рух коштів, яка додана представником позивача при подачі відповіді на відзив підтверджуються надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості. При цьому, виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідачем не надані докази для спростування правильності наданого позивачем АТ «Універсал Банк» розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та виписки з рахунку відповідача.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23 вересня 2019 року у справі № 910/10254/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16143/18,від 25 травня 2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21 вересня 2022 року у справі № 381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц).

Таким чином, судом встановлено, що через невиконання відповідачем договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 54498,9 грн., яка складається з:

- загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 54498,9 грн.

При цьому, позивач виходить з Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, вважаючи вказані документи складовою укладеного між сторонами договору.

Так, відповідно до ч. 1ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1,2ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1ст.638ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором, це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги"визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно із ч. 1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістомст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Виходячи з цього та з огляду на зміст ст.ст.633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з яким ивін ознайомлений.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статті 1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі статтею 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суми нарахованих та сплачених відсотків згідно з встановленою ставкою 37,2 % річних на залишок поточної заборгованості за кредитом зазначено розрахунку, що узгоджується із випискою по картрахунку відповідача.

Суд вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходить з того, що позивачем надано належний розрахунок заборгованості на підтвердження розміру заборгованості позичальника, анкету-заяву підписану відповідачем власноруч, погоджена сторонами, шляхом проставлення електронного підпису ОСОБА_1 .

Надані банком документи у сукупності підтверджують укладання між сторонами кредитного договору, погодження між сторонами нарахування процентів за користування кредитним лімітом та існування у позичальника заборгованості у визначеному банком розмірі 54498,90 грн, який розрахований відповідно до узгоджених між сторонами умов.

Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, спростовується випискою по картці, яка надана позивачем, з якої вбачається, що відповідачу встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, з якого вбачається, що вона користувалась кредитними коштами.

Таким чином, оцінюючі зібрані докази в їх сукупності та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення кредитних коштів, а тому наявні правові підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 54498,90 грн.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючисьст.ст.526,530,549,550,551,624,625,1048-1050,1054 ЦК України,ст.12-13,76-81,141,229,247,259,263-265,273-274,354ЦПК України,суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства УНІВЕРСАЛ БАНК заборгованість за договором про надання банківських послуг від 03.10.2021 року у розмірі 54498,9 грн. станом на 11.02.2024 року та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Кузьменко