Справа № 373/2421/24
Номер провадження 2/373/1089/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

установив:

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування

24.10.2024 ТОВ «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 497 від 07.04.2021 у загальному розмірі 32108,87 грн. Також просить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн та 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

07.04.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір №497, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі відповідно до вимог ч.1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» надало відповідачу кредит у погодженому сторонами (в заяві-анкеті) розмірі 3100,00 грн шляхом зарахування коштів у день укладення договору (07.04.2021) на вказану позичальником платіжну картку. Кредит надано на умовах строковості, зворотності, платності.

Позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. На кінець, визначеного у п. 1.3 договору 16-денного орієнтовного строку, на який надавався кредит, а також до закінчення граничного строку кредитування, який згідно п.1.9. договору становить один рік, відповідач кредитні кошти не повернув та не сплавив проценти за користування кредитом у розмірі та порядку згідно п. 1.4 договору.

01.12.2021 кредитодавець ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» на підставі Договору факторингу №1-12 відступило право грошової вимоги за кредитними договорами (у тому числі за договором № 497 від 07.04.2021), новому кредитору ТОВ «Вердкт Капітал». Сума відступленої грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 скла 24738,00 грн, з яких: 3100,00 грн неповернутий кредит (тіло кредиту); 21638,00 грн заборгованість за відсотками.

10.01.2023 новий кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відступило право грошової вимоги за кредитними договорами (у тому числі за Договором №497 від 07.04.2021), новому кредитору позивачу ТОВ «Коллект Центр». Сума відступленої грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 склала 54934,79 грн, з яких: 3100,00 грн неповернутий кредит (тіло кредиту); 51834,79 грн заборгованість за відсотками.

Після відступлення права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини, умови кредитного договору та норми закону, якими регулюються кредитні правовідносини та зобов`язання, позивач ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь кредитну заборгованість за договором № 497 від 07.04.2021 в розмірі 32108,87 грн., з яких -3100 грн неповернутий кредит та 29008,87 грн - проценти, розмір яких позивачем зменшено, як він стверджує, з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов.

22.11.2024 від ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі. Вказує, що вимоги позивача є несправедливими, позивач намагається скористатися його платіжною неспроможністю та отримати близько 940% прибутку від фактично наданих кредитних коштів. Зазначає, що він (відповідач) отримав кредит в розмірі 3100,00 грн за спрощеною процедурою згідно договору №497 від 07.04.2021 на короткий термін. При цьому йому нараховані відсотки за користування коштами в розмірі 29008,87 грн, на що він не очікував. Відповідач наголошує, що у випадку порушення зобов`язання з повернення кредитних коштів настає відповідальність відповідно до укладених публічних договорів та лише за відсутності обставин форс-мажору, які мають бути визнані компетентними органами. 24.02.2022 Торгово-Промислова палата України визнала воєнний стан в Україні форс-мажором. Зазначає, що на день подання позову в Україні діє воєнний стан, а тому його (відповідача) зобов`язання за кредитом втратили характер обов`язку, за невиконання якого передбачено відповідальність.

Відповідь позивача на відзив відповідача

10.12.2024 на заперечення (відзив) відповідача позивач направив відповідь, в якій просив позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Вказує, що відповідач з моменту укладення договору не приступи до його виконання та має заборгованість за кредитним договоро, яка нарахованадо моменту введеннявоєнного стану.Посилаючись на висновки ВерховногоСуду, позивач зазначає, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1від 28.02.2022 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Цей лист адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. А тому Верховний суд наголосив, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.від 28.02.2022 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань (постанови ВС у справі № 922/999/22 від 29.06.2023; № 922/999/22 від 29.06.202). Позивач наголошує, що за конкретних обставин у цій справі, відповідач припинив виконувати зобов`язання до 24.02.2022 (введення воєнного стану) і заборгованість за кредитним договором у сумі 32108,87 грн, нарахована до цієї дати. У будь-якому випадку форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не звільняють від виконання зобов`язання, а звільняють від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі письмових доказів.

07.04.2021 відповідач ОСОБА_1 подав до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Заяву-Анкету (для отримання кредиту), яка є Додатком №1 до Кредитного договору. Заява підписана відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора: W9 та погоджена директором Товариства Новікова О.В. електронним підписом: 497Z (звор.стор. а.с.8).

В Заяві-Анкеті від 07.04.2021 ОСОБА_1 просив Товариство надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 3100,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. За змістом Заяви відповідач зобов`язався у цей строк повернути кредит у розмірі 3100,00 грн та сплатити проценти у розмірі 992,00 грн. Визначено, що під час орієнтовного строку повернення кредиту ставка процентів становить 2% за кожен день. Тип процентної ставки фіксована. Дата початку нарахування процентів - 07.04.2021.

З тексту Заяви-Анкети випливає, що у подальшому, після закінчення орієнтовного строку (16 днів), у випадку неповернення кредиту та не сплати процентів процентна ставка збільшується тричі, у порівняння з попередньою та починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту складатиме 7,67 % в день від суми наданого кредиту (2% + 1,64%+ 1,38%+ 2,65 %) .

Також у Заяві-Анкеті зазначено ще один строк повернення кредиту 365 днів

При виникненні заборгованості визначена пеня - 1% від суми заборгованості, яка нараховується з першого дня заборгованості, з урахуванням п.3.3. Кредитного договору.

ОСОБА_1 просив надати кредит на вказаний ним картковий рахунок на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua. Також ОСОБА_1 надав згоду на списання суми заборгованості за Кредитним договором з вказаного ним карткового рахунку: НОМЕР_1 .

07.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір про надання фінансових послуг №497 «Стандартний», який відповідно до підпункту 4.15 укладено в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного згідно з вимогами Закону Про електронні документи та електронний документообіг». Договір у відповідності до п.4.3. та п. 4.4. підписано електронним підписом зі сторони кредитодавця ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 497Z; зі сторони позичальника W9, з використанням одноразового ідентифікатора (а.с.6-8).

Згідно пункту 1.1 кредитного договору товариство зобов`язалось надати позичальникові споживчий кредит на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в Заяві-Анкеті, та складає 3100,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил.

Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (п.1.2 договору).

За змістом п. 1.3 договору орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати у цей строк всіх нарахованих процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується (пролонгується) та становить ще 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Тип процентної ставки фіксована (п. 1.4. д) договору).

Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п.п. 1.4.1 Договору).

У пункті 1.4 договору також зазначено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день фактичного користування (далі «процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування позичальнику кредитних коштів у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно зі ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно зі ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно зіставкою, зазначеною у п. 1.4.в).

Відповідно до п. 4.2 договору в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

У такому випадку згідно з п.1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.

Згідно з п.п. 2.2.2.1. позичальник зобов`язаний: вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором та комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його оформлення.

У пункті 3. договору закріплено положення про відповідальність сторін за порушення умов цього договору, де серед іншого передбачено, що порушенням цього договору вважається його невиконання або неналежне виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору.

За змістом п.3.3. договору у разі порушення позичальником своїх зобов`язань товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення з урахуванням наступних обмежень: п.п. 3.3.1 - у разі, якщо сума одержаного кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення договору сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором.

Підпунктом 2.1.1.7 договору передбачено, що Товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником.

Додатками до Договору є: заява-анкета, графік платежів, паспорт споживчого кредиту (п.4.14. договору).

Додатком №2 до кредитного договору є підписаний сторонами (електронним підписом) Графік платежів, з якого вбачається, що розрахунковий період надання кредиту становить 16 днів. Датою видачі кредиту є 07.04.2021, а датою обов`язкового платежу є 22.04.2021. На цю дату позичальник ОСОБА_1 має сплати 4092,00 грн, що є вартістю кредиту, з яких: 3100,00 грн - кредит; 992,00 грн- проценти за користування кредитом (а.с.9).

Розрахунок кредитного зобов`язання у Графіку платежів відповідає зобов`язанню, зазначеному в Заяві-Анкеті позичальника від 07.04.2021.

Сума процентів 992,00 грн у Графіку платежів визначена за 16 днів користування кредитом розрахована за ставкою 2% в день, що відповідає умовам договору .

Також у день укладання договору №497 ОСОБА_1 у той же спосіб (електронним підписом) було підписано Паспорт споживчого кредиту, наданий йому кредитодавцем ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що є Додатком №3 кредитного договору (а.с.10-11).

У Паспорті споживчого кредиту, серед іншого містяться наступні відомості: сума кредиту- 3100 грн; строк кредитування 16 днів; тип процентної ставки фіксована; розділ щодо розміру річної процентної ставки та її збільшення за умови кредитування протягом року (із 730 % до 2735,45 %); загальні витрати позичальника за кредитом 992,00 грн (сума % по договору) + 434,00 грн (комісія); орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, визначена такими складовими: 3100,00 грн (тіло кредиту) + 992,00 грн % по договору) + 434,00 грн (комісія).

Також до позовної заяви долучено Інформація щодо порядку (процедури) укладання кредитного договору, яка містить хронологію дій, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі із зазначенням часу таких дій, де серед іншого також вказано інформація про позичальника, номер картки для переказу: НОМЕР_1 , його щомісячний дохід, сума кредиту 3100 грн та строк займу 16 днів (а.с.12).

Згідно довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 11.09.2024 на виконання кредитного договору №797 кредитодавець ТОВ «Служба миттєвого кредитування» через платіжну систему ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» 07.04.2021 о 11:51:03 год. здійснив переказ на вказану ОСОБА_1 картку НОМЕР_2 на суму 3100,00 грн (а.с.13).

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №497 від 07.04.2021, складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за період з 07.04.2021 по 30.11.2021, підтверджує те, що відповідач ОСОБА_1 жодного платежу не здійсним. На суму отриманого кредиту щодня нараховані відсотки, які в сумі склали 21638,00 грн. З урахуванням неповернутого кредиту кредитодавець визначив загальну кредитну заборгованість відповідача 24718,00 грн, з яких: 3100,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 21638,00 грн заборгованість за відсотками. (звор.стор.а.с.13, а.с.14-15).

Також на підставі відомостей, наведених в розрахунку, судом встановлено, що у вказаний в п. 1.3 договору строк (за 16 днів), на який надається кредит, а саме: з 07.04.2021 по 22.04.2021 відповідачу нараховані відсотки згідно умов п.п. 1.4 а) кредитного договору за ставкою 2% в день, а саме: по 62 грн щодня, а всього 992 грн, що відповідає Заяві-Анкеті та Графіку платежів.

Проаналізований судом розрахунок заборгованості свідчить, що у подальшому, починаючи із 17-го дня від дня надання кредиту на суму неповернутого (простроченого) кредиту нараховані відсотки за збільшеною (вищою) ставкою, визначеною у п. 1.4 договору, а саме:

з 23.04.2021 по 06.05.2021 відсотки нараховані згідно п.п.1.4 б) договору за ставкою 3,64 % в день - по 112,84 грн щодня (3100,00 грн х 3,64%);

з 07.05.2021 по 21.05.2021 відсотки нараховано згідно п.п.1.4.в) договору за ставкою 5,02 % в день - по 155,62 грн щодня (3100,00 грн х 5,02 %);

з 22.05.2021 по 30.11.2021 відсотки нараховано згідно п.п.1.4.в) договору за ставкою становив 7,67 % в день - по 237,77 грн щодня (3100,00 грн х 7,67 %.).

01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) уклали Договір факторингу №1-12, за умовами якого фактор стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с.18-20).

З Додатку №3 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 (Реєстр боржників) та Витягу з Реєстру боржників, зазначених в додатку №3 вбачається, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №497 від 07.04.2021 на загальну суму 24738,00 грн, з яких: 3100,00 грн тіло кредиту; 21638,00 грн відсотки (а.с.21-23).

У подальшому, 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) уклали Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого новий кредитор набуває до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору (Реєстр боржників). (а.с.24-27).

З Додатку №3 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (Реєстр боржників) та Витягу з Реєстру боржників, зазначених в додатку №3, вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №497 від 07.04.2021 на загальну суму 54934,79 грн, з яких: 3100,00 грн тіло кредиту; 51834,79 грн відсотки (а.с.28-30).

Розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Вердикт Капітал» станом на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) наступному кредитору (позивачу), свідчить про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» у період з 01.12.2021 по 06.04.2022 (127 днів) донарахував відповідачу відсотки на загальну суму 30196,79 грн та, відступаючи товариству «Коллект Центр» права вимоги за договором №497, визначив загальну заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 54934,79 грн (3100,00 грн тіло; + 21638,00 грн відсотки на 01.12.2021 + 30196,79 грн відсотки за період з 01.12.2021-06.04.2022) (а.с.16).

Позивач, до якого перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором, складено та долучив до позову свій розрахунок заборгованості від 03.10.2024 за підписом директора ТОВ «Коллект Центр», з якого видно, що заборгованість ОСОБА_1 на дату набуття позивачем права вимоги становила 54934,7 грн, проте ця сума (в частині відсотків) зменшена позивачем на свій розсуд та визначена до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 32108,87 грн, з яких: 3100 грн тіло кредиту; 29008,87 грн відсотки (а.с.17).

Правове регулювання спірних правовідносин.

Цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників (ч.1 ст. 1 ЦК України).

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати ім`я особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається договором.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3 ст. 1056-1 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За правилами ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність (ч.1 ст. 536 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору сторін та висновки суду.

Аналізуючи положення ч.1 ст. 638, ст. 1054, ст. 1048, 1049 ЦК України та інші норми цивільного закону можна зробити висновок, що істотними (основними) умовами кредитного договору є предмет грошові кошти (кредит), проценти за користування кредитом та строк, на який надається кредит. Умови щодо суми кредиту та розміру процентів становлять основне грошове зобов`язання у кредитному договорі, яке має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Кредитний договір може містити й інші (додаткові) умови, які випливають з його змісту та не суперечать закону, зокрема умови щодо відповідальності сторін, зміни процентної ставки під час строку кредитування, надання кредитодавцем додаткових та супутніх послуг тощо.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проалізувавши письмові матеріали, надані позивачем, суд встановив, що 07.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг №497 «Стандартний» (далі кредитний договір), який підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.

07.04.2021 кредитодавець ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 3100 грн, перерахувавши кошти на його картковий рахунок, вказаний у Заяві-Анкеті від 07.04.2021.

Згідно умов кредитного договору та додатків до нього ОСОБА_1 надано кредит на строк 16 днів та підлягав поверненню 22.04.2021 з обов`язковою сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 992,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 кредит не повернув та не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості.

01.12.2021 за договором факторингу кредитодавець ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступив товариству «Вердикт Капітал» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором, визначивши загальну суму заборгованості 24738,00 грн, з яких: 3100,00 грн тіло кредиту; 21638,00 грн відсотки, нараховані станом на 01.12.2021.

10.01.2023 за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» відступив позивачу - товариству «Коллект Центр» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором, визначивши загальну суму заборгованості 54934,79 грн, з яких 3100,00 грн тіло кредиту; 51834,79 грн відсотки, нараховані станом на 06.04.2022.

Новий кредитор ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №497 від 07.04.2021 та визначив суму стягнення з боржника відповідача ОСОБА_1 у загальному розмірі 32108,87 грн, з яких 3100,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 29008,87 грн заборгованість за процентами, які нараховані попередніми кредиторами станом на 31.01.2022.

Перевіряючи обґрунтованість вимог нового кредитора (позивача у справі) про стягнення з боржника (відповідача) кредитної заборгованості, суд виходить із встан6овлених обставин справи та аналізує зміст кредитного договору та додатки до нього, перевіряє правильність визначення розміру усіх складових цієї заборгованості на відповідність не лише умовам договору, а й вимогам закону.

Укладанню кредитного договору передувала погоджена сторонами Заява-Анкета позичальника від 07.04.2021, де він, ознайомившись з умовами кредитування, вказав суму бажаного кредиту 3100 грн, строк повернення кредиту 16 днів та розмір процентів за користування кредитом, які зобов`язався сплати у цей строк 992,00 грн, виходячи зі ставки 2% в день від суми кредиту (3100,00 грн х 2% = 62,00 грн х 16 днів)

За умовами кредитного договору позичальнику ОСОБА_1 надається кредит в сумі 3100,00 грн під зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом - 992,00 грн у строк 16 днів від дня отримання кредитних коштів, тобто до 22.04.2021. Тип процентної ставки фіксована.

У пункті 1.2 кредитного договору чітко зазначено, що Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до Графіку платежів позичальник 22.04.2021 повинен сплатити одним платежем 4092,00 грн, з яких 3100 грн- сума кредиту за договором; 992,00 грн проценти за користування кредитом. Тож за умови належного виконання зобов`язання вартість кредиту для позичальника складатиме 4092,00 грн

Аналогічні відомості містяться і в Паспорті споживчого кредиту, підписаному сторонами, який надано споживачу ( ОСОБА_1 ) до укладення договору про споживчий кредит, де серед іншого вказано: ліміт кредиту 3100 грн, строк кредитування 16 днів, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом: 992,00 грн сума процентів по договору.

Такі ж самі умови кредитування містяться в Інформації щодо порядку (процедури) укладання кредитного договору за підписом директора Товариства - кредитодавця.

У пункті 1.4.1 кредитного договору наголошено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту.

Системний аналіз вищенаведених документів дає підстави для висновку, що основними умовами кредитного договору №497 від 07.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 є грошові кошти (кредит) - 3100 грн, проценти за користування кредитом у фіксованому розмірі - 992 грн та строк, на який надається кредит 16 днів, тобто до 22.04.2021.

Вказані умови є істотними (необхідними) для даного виду договору, що вбачається зі змісту у ст. 1054 ЦК України, та положенням закону про позику.

Підсумовуючи вищевикладене, суд встановив, що зобов`язання щодо повернення суми кредиту (3100 грн) та визначеного розміру процентів за користування коштами (992,00 грн) є основним грошовим зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором №497 від 07.04.2021, яке згідно умов договору відповідач мав виконати належним чином у 16-денний строк (термін), встановлений договором (до 22.04.2021).

Водночас, кредитний договір №497 містить також інші (додаткові) умови, які суд оцінює на відповідність вимогам закону.

Так, за змістом пункту 1.3 договору у разі сплати в орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів усіх нарахованих процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується (пролонгується) та становить ще 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Така умова стосується випадку, коли у вказаний 16-денний строк позичальник повністю сплатить проценти (992,00 грн), однак не поверне суму кредиту.

Матеріали справи свідчать про те, що отримавши 07.04.2021 кредит в розмірі 3100,00 грн, ОСОБА_1 , у визначений договором 16-денний строк (22.04.2021) не повернув кредит та не сплатив проценти за користування кредитом - 992,00 грн, які нараховані за ставкою 2% в день, як передбачено у пункті 1.4 а) договору.

Отже строк користування відповідачем кредитними коштами не змінювався.

На випадок невиконання позичальником грошового зобов`язання, тобто у випадку: не повернення кредиту (3100 грн) та не сплати процентів (992,00 грн) за користування кредитом у строк до 22.04.2021 (16 днів), як зазначено у Графіку платежів, кредитним договором у пунктах 1.4 б), 1.4. в), 1.4.г) передбачена можливість подальшого нарахування процентів (після закінчення 16-денного строку договору) за збільшеною ставкою, очевидно, для стимулювання позичальника сплатити заборгованість.

Тобто, істотне збільшення процентної ставки у кредитному договорі суд розглядає, як забезпечення виконання основного зобов`язання несприятливими для позичальника наслідками, що за своїм характером є відповідальністю позичальника за невиконання основного грошового зобов`язання за договором, строк якого настав.

При цьому, суд звертає увагу, що збільшені проценти, вказані у пунктах 1.4 б), в), г) договору завуальовані під проценти за користування кредитом, хоч порядок їх нарахування визначений після строку, на який надавався кредит та лише у випадку неповернення тіла кредиту та фіксованого розміру процентів.

Крім того, для нарахування збільшених процентів поза строком (16 днів), тобто після визначеної дати повернення кредиту (22.04.2021) у зміст договору кредитодавцем включено додаткову умову - пункт 1.9 договору, де зазначено, щограничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік, що суперечить п. 1.2, п. 1.3 цього ж договору, Заяві-Анкеті та Графіку платежів, який є невід`ємним додатком до кредитного договору.

На те, що проценти, які нараховуються після, визначеного договором 16 денного строку користування кредитом, не входять до основного грошового зобов`язання за кредитним договором (не є процентами за користування кредитом) також вказує той факт, що такі проценти не обраховані в грошовій сумі та не увійшли до орієнтовної вартості кредиту, визначеної у Паспорті споживчого кредиту, що є додатком №3 до кредитного договору та відносно їх нарахування та повернення не складено Графіку платежів, який би визначав сплату таких відсотків у відповідні строки протягом дії кредитного договору.

Верховний Суд у постанові від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 роз`яснив наступне.

Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку, на який надано кредит (позику). Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Порядок виплати цих процентів врегульований частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим вони можуть бути нараховані та стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Як зазначив Верховний Суд у згаданій постанові, після закінчення строку дії кредитного договору, тобто строку, на який надавався кредит, або у разі пред`явлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування кредитором процентів на суму невиконаного (простроченого) грошового зобов`язання має юридичну природу відповідальності, що передбачена статтею 625 ЦК України.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача.

Судом встановлено, що строк виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором №497 від 07.04.2021 становив 16 днів та настав 22.04.2021. На цю дату позичальник ОСОБА_1 повинен був повернути кредитодавцю кредит (3100 грн) та сплатити проценти за користування кредитом (992,00 грн).

Відповідач своє зобов`язання не виконав, жодного платежу на погашення кредитної заборгованості здійснив.

Позивач просить стягнути з відповідача 3100,00 грн тіло кредиту та проценти за кредитним договором в розмірі 29008,87 грн, які, як встановив суд, нараховані попередніми кредиторами з 07.04.2021 по 31.12.2021 (усього за 269 дні).

За таких обставин, суд піддає детальному аналізу не лише умови щодо розміру та порядку нарахування процентів, а й встановлює їх юридичну природу.

Проценти в розмірі 992,00 грн нараховані за ставкою 2% в день (згідно умов договору, Заяви-Анкети, Графіку платежів, Паспорта споживчого кредиту) за користування кредитом під час строку, на який надавався кредит (за 16 днів): з 07.04.2021 по 22.04.2021.

Решта процентів нараховані після зазначеного строку (за наступні 254 дні), за вищою ставкою, вказаною у пунктах 1.4 б), в), г) договору, а саме: з 23.04.2021 по 06.05.2021 - 3,64 % в день; з 07.05.2021 по 21.05.2021 - 5,02 % в день; з 22.05.2021 по 31.12.2021 - 7,67 % в день - по 237,77 грн щодня (3100,00 грн х 7,67 %.).

Тобто значна частина процентів із загальної суми (29008,87), яку позивач просить стягнути з відповідача, нараховані після строку, на який надавався кредит, та склали суму 28016,87 грн. (29008,87 грн 992,00 грн).

За встановлених обставин, враховуючи детальний аналіз умов договору щодо порядку та підстав нарахування процентів, суд дійшов до переконання, що проценти, нараховані після строку, на який надавався кредит (після 22.04.2021), за іншою (вищою) ставкою, ніж та, яка була встановлена на відповідний строк, мають юридичну природу відповідальності позичальника згідно ст. 625 ЦК України, оскільки вони нараховані унаслідок прострочення боржником (відповідачем у справі) виконання свого грошового зобов`язання за договором.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 21 Закону Українип «Про споживче кредитування» визначено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит.

Так, згідно з ч.3 ст. 21 цього Закону сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Враховуючи, що відповідачу був наданий кредит у розмірі 3100,00 грн 07.04.2021, однак відповідач не виконав грошове зобов`язання у 16-денняй строк, визначений кредитним договором та 22.04.2021 не повернув кредит і не сплатив проценти за користування кредитом (992,00 грн), як було передбачено Графіком платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання, за що має нести відповідальність, передбачену законом (ст. 625 ЦПК України) у спосіб сплати кредитору, передбачених договором процентів за невиконання грошового зобов`язання, нарахованих на прострочену заборгованість після закінчення строку, на який надавався кредит.

Оскільки відповідачу надано кредит в сумі 3100,00 грн, що не перевищувало мінімальний розмір заробітної плати, встановлений у 2021 році, сукупний розмір таких платежів (процентів) за порушення виконання грошового зобов`язання для відповідача з урахуванням обмежень, встановлених ч.3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та підпунктом 3.3.1 кредитного договору не може перевищувати 6200,00 грн (3100,00 грн х 2).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь нового кредитора - позивача ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №497 «Стандартний» від 07.04.2021 у загальному розмірі 10292,00 грн, з яких: 3100 грн неповернутий кредит; 992,00 грн проценти за користування кредитом; 6200,00 грн проценти за порушення виконання грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Суд відхиляє аргументи відповідача про те, що він звільнений від обов`язку виконання грошового зобов`язання за кредитним договором під час воєнного стану. При цьому суд повністю погоджується із запереченнями позивача, викладеними у відповіді на відзив відповідача. Заборгованість за кредитним договором, яку позивач просив стягнути, нарахована до дати введення в Україні воєнного стану (до 24.02.2024) та стягується судом частково. У будь-якому випадку форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), у тому числі воєнний стан не звільняють особу від виконання зобов`язання, а звільняють від відповідальності за невиконання зобов`язання, яка настала уразі прострочення виконання, зокрема у період дії в Україні воєнного стану.

Так, згідно п. 18. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У даній справі, встановлені обставини не є підставою для застосування відповідного перехідного положення ЦК України.

Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

За правилами ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судовий збір 3028,00 гривень та витрати на професійну правову допомогу в сумі 9000,00 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 3028,00 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону про судовий збір, що підтверджується банківською квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

За правилами ч.2 ст. 141 ЦПК у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення заборгованості 32108,87 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє позовні вимоги на суму 10292,00 грн, що становить 32,05% від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 970,47 грн (3028,00 грн х 32,05%).

Понесені витрати на професійну правничу допомогу позивач підтверджує Договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеним ТОВ «Коллект Центр» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» з Прайс-листом, в якому наведена тарифікація надання послуг клієнту; Заявкою на надання юридичної допомоги №4 від 14.08.2024 та Витягом з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, укладеним ТОВ «Коллект Центр» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», з яких вбачається, що по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №497 були надані наступні послуги: надання усної консультації 2 год. (1500,00 грн х 2) 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 год. (3000,00 грн х 0) 6000,00 грн, а всього 9000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»; від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Оцінюючи складність цієї справи як типову та малозначну, враховуючи предмет спору; якість змісту позовної заяви, де мінімально (загально) викладені обставини кредитування, виконання договору та виникнення заборгованості; не зроблено детальний розрахунок по всім складовим боргу, а також з огляду на те, що позовна заява з додатками складена (підписана), подана до суду директором ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М., який не є адвокатом Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс»; беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог (на 32,05 % від ціни позову), суд зменшує заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та визначає такі витрати в розмірі 3000 грн, що відповідає критерію реальності, розумності та справедливості, а також є співмірним із наданими адвокатськими послугами, відповідає принципу пропорційності до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №497 «Стандартний» від 07.04.2021 в розмірі 10292,00 грн (десять тисяч двісті дев`яносто дві гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені судові витрати в сумі 3970,47 грн (три тисячі дев`ятсот сімдесят гривень 47 копійок), з яких: 970,47 грн судовий збір; 3000 грн витрати на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133; ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне тимсове місце перебування: ДУ «Божковська виправна колонія №16», вул. Центральна, 5, с Божківське Полтавського району Полтавської області, п/інд. 38718

Суддя А.О. Залеська