Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судового засідання Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітних ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав, -

учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач 1 - ОСОБА_4 ,

відповідач 2 - ОСОБА_5 ,

представник третьої особи - Шатров В.В.,

ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2024 року позивач, в інтересах своїх неповнолітніх сестер - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звернувся в суд з позовом до відповідачів про позбавлення останніх батьківських прав, мотивуючи позов тим, що відповідач 1 - мати неповнолітніх дітей, впродовж декількох років ніде не працює, вживає наркотичні засоби, а відповідач 2 допомагає їй придбавати такі, вчиняє насильство в сім`ї, що негативно впливає на розвиток дітей. ОСОБА_2 часто не відвідувала дитячий садок, а впродовж останніх двох років пропускала школу, а тому майже не засвоїла шкільну програму, відстає в навчанні від інших дітей. ОСОБА_8 також майже не відвідувала десятий клас у школі, а півтора роки тому почала періодично вживати наркотики. При цьому наркотики їй вперше запропонувала мама і в подальшому вони вживали їх разом. З січня 2023 року ОСОБА_6 перебувала на лікуванні у відповідному центрі, однак, восени припинила лікування та повернулась до матері, з якою продовжує вживати заборонені речовини. Навчальний заклад, до якого вона вступила, майже не відвідує.

Сім`я проживає у злиднях, у будинку антисанітарні умови, відсутня побутова техніка через те, що кошти витрачаються на придбання алкоголю та наркотичних засобів. В родині панує атмосфера насилля, оскільки батько також зловживає алкоголем. Не дивлячись на те, що соціальні служби намагались допомогти родині налагодити відносини, а мати пройшла курс лікування від наркозалежності, остання відповідних висновків для себе не зробила, повернулась до вживання наркотиків, займається крадіжками, щоб отримати кошти на придбання наркотичних речовин. У свою чергу батько внаслідок вживання алкоголю веде себе агресивно, що у свою чергу негативно впливає на дітей. Діти не мають сприятливих умов для навчання та розвитку. Батьки не піклуються про їхній фізичний, моральний та духовний розвиток, внаслідок чого мати неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Крім того, матір було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України. У свою чергу батько також притягався як до адміністративної відповідальності за ст.ст.130 та 173-2 КУпАП, так і до кримінальної за ст.309 КК України.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав: відповідача 1 щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідача 2 - щодо ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 03.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.11.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Зазначив, що обставини викладені в позові він спостерігав особисто, проживаючи з відповідачами. Умови проживання були нестерпними і він вирішив піти жити до свого батька. Про обстановку в сім`ї після залишення дому він також знає від сестер ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , бабусі. Мама висновків для себе не зробила і після проходження лікування від наркозалежності повернулась до колишнього життя. Вітчим (відповідач 2) часто приходив додому п`яний і вчиняв сварки з матір`ю. Діти в цей час нікого з них не цікавили. ОСОБА_3 також почала вживала наркотичні засоби, які їй вперше запропонувала мати.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що сім`я неодноразово попадала в поле зору соціальних служб через складні життєві обставини в яких опинилися діти. Батьки висновків для себе не зробили. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде виключно в інтересах дітей, оскільки відповідачі свідомо та умисно не займаються вихованням та утриманням дітей.

Відповідач 1 у судовому засіданні повідомила, що дійсно має наркотичну залежність від якої намагається позбутися. Внаслідок цього не може знайти собі роботу та вести нормальний спосіб життя. Зазначає, що в такій ситуації доньці ОСОБА_7 напевно буде краще залишатися з бабусею, яка нею зараз опікується. Щодо старшої доньки ОСОБА_6 , то вона проживавала то з нею, то з бабусею. Зараз проживає з нею, бо сама так вирішила. Не заперечує, що запропонувала ОСОБА_6 наркотичні речовини, але запевняє, що зараз донька нічого не вживає. Не заперечує що зловживала алкоголем, але позбулась алкогольної залежності після курсу лікування в реабілітаційному закладі.

Відповідач 2 у судовому засіданні повідомив, що через вживання дружиною наркотичних речовин у сім`ї часто виникали сварки, оскільки вона вдома нічого не робила, дітьми не займалася. Потім дружина почала зловживати й алкоголем. Не заперечує, що і сам вживав алкоголь, за що притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.309 КК України, але штраф сплатив. Підтвердив і факти домашнього насильства в сім`ї. Стверджує, що зробив для себе відповідні висновки, алкоголь не вживає, оскільки підробляє в службі таксі і постійно за кермом. Не відмовляється від утримання доньки ОСОБА_7 . Зазначає, що на даний час не проживає з дружиною. Щодо позбавлення його батьківських прав вказав, що наразі він не може забрати дитину до себе так як не має свого помешкання в Ужгороді, але дитина могла б проживати з його батьками в селі Тарнівці. Також зазначив, що може бути мобілізований, оскільки має повістку в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Свідок ОСОБА_9 повідомила, що є матір`ю відповідачки 1 та бабусею ОСОБА_10 (позивача), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На даний час ОСОБА_7 проживає разом з нею, вона водить її в школу. Внаслідок занедбання батьками своїх обов`язків дитина пропускала школу та відставала у навчанні, у зв`язку з чим потребувала додаткових занять з репетиторами. Зазначає, що була змушена забрати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до себе, оскільки донька внаслідок вживання наркотичних речовин, а в один період і алкоголю, поводилась неадекватно, дітьми не займалась. Діти ставали очевидцями сварок в сім`ї, насилля. Намагалась допомогти доньці у подоланні залежності, влаштувала її в спеціальний реабілітаційний центр для лікування залежностей, однак, через деякий час вона знову почала вживати наркотики і все почалося з початку. Така ситуація триває з народження ОСОБА_7 , тобто з 2015 року. Нажаль донька висновків з цього ніяких не зробила, крім того, до вживання наркотичних речовин також залучила і ОСОБА_6 , яка теж проходила лікування від залежності в спеціальному закладі. На даний час ОСОБА_6 пішла проживати до матері, яка на неї негативно впливає, внаслідок чого дитина не відвідує навчальний заклад.

ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що їй байдуже, яке рішення прийме суд, вона і надалі житиме з матір`ю. Не розуміє як саме може вплинути на неї рішення суду, оскільки вважає, що сама вже достатньо доросла та може вирішувати, що їй робити.

Заслухавши пояснення учасників справи, думку неповнолітньої ОСОБА_6 , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач 1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач 2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району 19.09.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Ще до укладення шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (повторно видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 26.09.2017).

Крім того, у відповідача 1 від попередніх шлюбів з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є ще двоє дітей: неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 , 2002 року народження - позивач.

22.04.2024 позивач звернувся до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення його матері - відповідача 1 батьківських прав стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та відповідача 2 стосовно ОСОБА_2 . У своїй заяві позивач повідомив, що відповідачі вживають наркотичні речовини та алкоголь, догляд за дітьми не здійснюють, внаслідок чого останні не відвідують навчальні заклади, не мають належних умов проживання. Є свідками сварок, домашнього насильства. Батьки не піклуються про фізичний, моральний та духовний розвиток дітей. Як зазначив позивач, він і сам живучи в таких умовах, був змушений покинути дім.

Як установлено з матеріалів справи відповідач 1 неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків за ст.184 КУпАП, що підтверджується постановами Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2020 №308/123/20, від 19.01.2023 №308/309/23 та від 12.02.2024 №308/1784/24. Крім того, за вироком суду від 01.08.2023 №308/12992/23 її притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України.

У свою чергу відповідач 2 також неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджується відповідними постановами від 12.11.2019 №308/10876 та від 21.07.2022 №308/8634/22; і також був засуджений вироком суду від 27.12.2023 №308/22837/23.

Згідно висновку від 08.08.2024 року №651/17/02-19 органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради, встановлено, що родина ОСОБА_13 давно перебуває в полі зору служби у справах дітей по причині неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків.

13.06.2023 наказом начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради ОСОБА_5 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як таку, що зазнала психологічного насилля. Родина дитини перебувала під соціальним супроводом Ужгородського центру соціальних служб.

Відповідач 1 потрапила в поле зору Ужгородського центру соціальних служб в березні 2023 року після отримання анонімного повідомлення про сім`ю, яка опинилась в складних життєвих обставинах та у якій вчиняється домашнє насильство. За отриманою інформацією мати неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Старша донька проживає разом з бабусею, а менша - разом з матір`ю та батьком. Чоловік систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини, що відбувається у присутності дітей. Умови проживання в сім`ї жахливі, у дітей відсутній теплий одяг та їжа. Сім`ю було відвідано комісією у складі фахівця із соціальної роботи УМЦСС та спеціаліста служби у справах дітей 17.03.2023 та 21.03.2023. З мамою було проведено бесіду стосовно належного виконання батьківських обов`язків.

З 30.05.2023 по 16.06.2023 ОСОБА_14 разом з ОСОБА_15 була влаштована на тимчасове цілодобове проживання до кризової кімнати служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 -психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі» УМЦСС у зв`язку із вчиненням відносно ОСОБА_4 домашнього насильства з боку чоловіка ОСОБА_5 .

В листопаді 2023 року було знову надано гуманітарну допомогу постраждалій особі.

18.02.2024 до кризової кімнати патрульною поліцією були повторно направлені ОСОБА_4 разом з ОСОБА_15 , у зв`язку із застосуванням домашнього насильства з боку ОСОБА_5 .

У березні 2024 року спільно із працівниками служби у справах дітей було домовлено про розміщення ОСОБА_4 на лікування від наркотичної залежності до Західної інституції терапії залежностей. Однак, ОСОБА_4 через три дні покинула лікувальний заклад.

12.04.2024 було отримано телефонне повідомлення ОСОБА_5 , який повідомив про неналежне виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків. З його слів дружина вживає наркотичні засоби в присутності малолітньої дитини, внаслідок чого остання часто пропускає школу. В будинку не дотримуються санітарні умови, в приміщенні брудно, розкидано одяг, повсюди сміття, на кухні зіпсована їжа. 12.04.2024 було відвідано місце проживання відповідачів - АДРЕСА_1 . Під час інспектування вдома нікого не було, доступ до помешкання відсутній. Прибудинкова територія занедбана, навколо робите скло, що є небезпечним для дитини. УМЦСС було надіслано листа до служби у справах дітей та департаменту соціальної політики про необхідність з`ясування рівня безпеки перебування дитини.

Протягом квітня-травня з ОСОБА_4 неодноразово проводились бесіди щодо необхідності проходження лікування від наркозалежності.

06.05.2024 громадянку ОСОБА_4 було відвідано працівниками мобільної бригади соціально-психологічної допомоги з метою бесіди про необхідність проходження лікування у реабілітаційному центрі м.Бровари. Під час розмови ОСОБА_4 мала візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, поводилась агресивно, від поїздки відмовилась.

Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_2 через постійні пропуски занять у школі не може розвиватися в повній мірі. За словами класного керівника мати дитини на телефонні дзвінки не реагує. Впродовж останніх трьох тижнів ОСОБА_7 проживає у бабусі, яка повністю опікується дитиною. За час проживання з бабусею дитина стала спокійнішою, веселішою, краще йде на контакт з вчителем та однокласниками. Стан емоційно-вольової сфери частково тривожний.

Неповнолітня ОСОБА_8 продовжує проживати з матір`ю та вітчимом за адресою: АДРЕСА_1 . Навчається в Ужгородському торговельно-економічному фаховому коледжі. Батько ОСОБА_12 перебуває на військовій службі.

Питання надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по відношенні до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 21.05.2024. На засіданні було заслухано матір дітей ОСОБА_4 , а також батька молодшої дитини ОСОБА_5 . З наданих ними пояснень встановлено, що мати дітей уже тривалий час зловживає наркотичними речовинами та у зв`язку із цим неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Відносно родини неодноразово надходили повідомлення про випадки насилля в сім`ї та недогляд за дітьми. Це призвело до того, що дитину ОСОБА_2 забрала до себе бабуся ОСОБА_9 , 1958 р.н.

За таких обставин виконавчий комітет Ужгородської міської ради як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_16 відносно його доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно частин 2, 3 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Заслухавши пояснення позивача та представника органу опіки та піклування, дослідивши надані письмові докази, суд установив, що відповідачі свідомо, тобто систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, протягом тривалого часу не виконували і продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться її навчанням, не здійснюють їх підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом; не спілкуються з дітьми в необхідній мірі; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків не унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від них причин, а саме внаслідок зловживання відповідно алкоголем та наркотичними речовинами.

За таких обставин зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідачів від виховання дітей, свідоме та умисне нехтування ними своїми батьківськими обов`язками і їх поведінка є винною, оскільки, на думку суду, відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків не унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від них причин.

На думку суду, висновок органу опіки та піклування ґрунтується на достатній доказовій базі, а позивач довів обставини свідомого та умисного ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків, мотиви для позбавлення їх батьківських прав є доречними і достатніми, а рішення про позбавлення їх батьківських прав здатне забезпечити належний захист прав та інтересів дітей.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачів: ОСОБА_4 відносно її доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_16 відносно його доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки судовим розглядом встановлено факт систематичного ухилення їх від виконання своїх батьківських обов`язків, і що свідоме та тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки та є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Суд також доходить висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно дітей є в інтересах останніх, оскільки в подальшому відповідачі, які свідомо і умисно не займаються вихованням та утриманням дітей, будуть позбавлені можливості і права претендувати на матеріальну і моральну підтримку від дочок, що є важливим аспектом в частині відповідальності батьків за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків або свідоме та умисне ухилення від такого виконання, а доньки у свою чергу будуть в правовому аспекті звільнені від обов`язку утримувати непрацездатну матір та батька, сплачувати на їх утримання аліменти тощо.

Також суд зауважує, що у відповідності до вимог статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Тобто позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки.

З`ясувавши всі дійсні обставини справи, з урахуванням того, що позбавлення батьківських прав є виключним і надзвичайним засобом впливу на недобросовісних батьків, і за загальним правилом позбавлення батьківських прав можливе лише тоді, коли змінити поведінку людей у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків, суд дійшов висновку про підставність позову та необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно своїх дітей.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідачів слід стягнути судові витрати в дохід державного бюджету.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77-81, 83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітних ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити учасникам справи, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід бюджету 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_16 в дохід бюджету 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач 2: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий.

Третя особа: Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, місцезнаходження: 88000, м.Ужгород, пл.Поштова, 3, .

Повний текст рішення суду складено 30.12.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник