Справа № 522/1422/18
Провадження № 2/522/891/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про приведення приміщення у первинний стан,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 25.01.2018 року надійшов позов ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (опікуном якого є ОСОБА_7 ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_5 , третя особа Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про приведення приміщення в первісний стан.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власником житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , є відповідачка ОСОБА_5 , яка у період 2005-2007 роках зверталась в компетентні органи міста за дозволом переобладнання об`єкту власності для магазину по реалізації промислових товарів. Згідно висновку ГАСКа за № 1/06 від 24.01.2006 року відображено: житловий будинок (раніше будинок Завадського, готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») за адресою: АДРЕСА_2 , збудований в 1830 році за проектом архітектора Ф.К. Боффо та ОСОБА_8 , включено в перелік пам`ятників національної культурної спадщини. Ескізний проект реставрації розроблено з метою відображення можливості реконструкції кв. АДРЕСА_1 для розміщення магазину непродовольчих товарів. Цей проект передбачав слідуючи переобладнання: пристрій входу зі сторони пл. Катеринінської (підвіконна кладка демонтується та на місті існуючого віконного блоку встановлюється дверний блок); відновлення раніш закладеного дверного отвору між суміжними приміщеннями; пристрій декоративного козирку над входом; заміна столярних виробів; благоустрій прилеглих територій. До складу приміщень магазину запроектовані: підсобне приміщення пл. 40,3 кв.м.; комора пл. 2.2 кв.м.; торгівельні зали пл. 21,5 кв.м. та 39,1 кв.м.; санвузли пл. 4,8 кв.м.. Із цього проекту слідує, що всі приміщення, які відображені в технічному паспорті кв. АДРЕСА_1 зберігаються в первозданному вигляді. В 2006 році відповідачці видано дозвіл Управлінням архітектури м. Одеси на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 та охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 22/09-Є від 22 серпня 2005 року. У п. № 6 цього договору на відповідачку накладене зобов`язання: не робити будь-яких прибудов, не переробляти їх як зовні, так і в середині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам`ятки без спеціального письмового дозволу органу охорони. У п. 19 відображено: орган охорони має право звернутися з позовом про примусове дострокове розірвання охоронного договору та вилучення пам`ятки із власності.

Вказують, що всупереч узятим на себе зобов`язанням із Закону України «Про охорону культурної спадщини», відповідач, нехтуючи інтересами держави та мешканців будинку АДРЕСА_1 , зробила без дозвільних документів слідуючи роботи: 2 вікна помешкання переконструйовані під вхідні двері з руйнуванням капітальної стіни будинку; Помешкання кухні було ліквідовано шляхом зносу несучої стіни; Споруджена нова кухня розміром 1,5 ? 4 кв.м. під житловою кімнатою квартири АДРЕСА_3 , в якої встановлено без дозволу «Одесгазу» газовий котел виробничої потужності з виводом труби на стіну пам`ятника архітектури; у знову зведеній кухні вбудовано унітаз та система водопостачання та водовідводу. Стверджували, що будівельні роботи проводилися з допомогою перфоратора та відбійних молотків, а також шляхом руйнування фундаменту будинку. У результаті проведених несанкціонованих робіт в капітальних, несучих стінах будинку утворилися глибокі тріщини та провали до руйнування стін в квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . При цьому, відповідач самовільно привласнила частину парадної та возвела в прибудові помешкання туалетної кімнати з двома унітазами та системою подачі води та каналізації. Відповідач самовільно вилучила з фасаду будинку меморіальну дошку пам`ятника архітектури. У помешканні знесені всі стіни загальною довжиною в 20 погонних метрів, що призвело до просадки підлоги у квартирі АДРЕСА_3 та відповідно тріщин на стінах.

Таким чином, на думку позивачів, пам`ятник культурної національного значення повністю зруйновано: на капітальних стінах будинку виявлено глибокі тріщини, зафіксовані кількома «маяками» відповідач сховала шляхом обштукатурювання та пофарбування; у капітальних стінах за допомогою перфоратора виконані отвори розміром 50 и 40 см на всю глибину стіни, що призвело до додаткового руйнування пам`ятника культури.

Вказували, що для життя та здоров`я мешканців будинку загрожуючими порушеннями: споруджений газовий котел у закритому приміщенні пл. 6 кв.м., який загрожує вибухом всього будинку; у барі під назвою «Рожевий слон», який функціонує з 23.11.2017 року працює духовий оркестр до 3-х годин ночі, в якому задіяні: 6 барабанів, духові інструменти. Спокій та сон мешканців порушено. Люди втратили працездатність від безсонних ночей та заходи, які направлені на захист свого життя та здоров`я шляхом виклику поліції. Прибудинкова територія, яка є власністю тільки мешканців будинку, перетворена в відхоже місце для відвідувачів та місце для паління (в барі працює 10-15 чоловік обслуговуючого персоналу).

На підставі викладеного, просили зобов`язати відповідачку ОСОБА_5 привести в первинний стан приміщення кв. АДРЕСА_5 .

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями з поділу вказана справа була розподілена на суддю Кравчук Т.С.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року позову заяву було залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків. 02.02.2018 року представником позивачів було подано заяву, якою він усунув недоліки, встановлені в ухвалі суду від 29.01.2018 року.

Ухвалою суду від 28.02.2018 року провадження у справі було відкрито.

До суду 28.03.2018 року надійшла заява від представника Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації (а.с. 82, т. 1), згідно якої просили справу розглядати за їх відсутності.

Також тим же числом були надані пояснення представника Управління, згідно яких зазначено, що будівля за адресою: м. Одеса, бул. Приморський, 8 - пл. Катериниська, 1 Петербурзький готель, під охорону держави прийнятий постановою Ради Міністрів Української РСР від 24.08.1963 року № 0970 як пам`ятка архітектури національного значення, охоронний №544. При цьому, за інформацією, наданою Міністерством культури України листом від 26.02.2018 року № 6260/10/15-18, погоджень реставраційних завдань, відповідної проектної документації, а також передбачених нормами законодавства у сфері охорони об?єктів культурної спадщини дозволів щодо здійснення робіт на будівлі-пам`ятці за адресою: м. Одеса, бул. Приморський, 8- пл. Катерининська, 1 не надавалося (а.с.83-85, т.1).

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року № 1093/0/15-18 про звільнення ОСОБА_9 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т.С., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В..

Ухвалою суду від 08.06.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 17.09.2018 року.

Розгляд справи 17.09.2018 року був відкладений на 19.11.2018 року за заявою позивачів, у зв`язку з неявкою відповідача.

До суду 19.11.2018 надійшов відзив відповідача (т. 1, а.с. 137-150), згідно якого представник відповідачки заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні, зазначивши, що ОСОБА_5 у 2004 року дійсно придбала у власність квартиру АДРЕСА_5 , та, у 2006 році, у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, на законних підставах, переобладнала квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 109,9 кв. метрів. Із 2006 до 2013 року, протягом семи років, ОСОБА_5 не мала змоги ввести об`єкт до експлуатації, здійснювати право власності та нормально використовувати за призначенням власне нежитлове приміщення, та понесла значні матеріальні збитки, у зв`язку з поданням сусідами Валенієкс судового позову до неї з вимогою привести приміщення до попереднього стану, судовий спір тривав до 2013 року. Після укладання мирової угоди від 30.08.2013 року із позивачем ОСОБА_3 та закриттям судового провадження у справі, ОСОБА_5 у 2013 році належним чином ввела власне приміщення до експлуатації, отримала відповідне свідоцтво про право власності на реконструйоване нежитлове приміщення АДРЕСА_7 , загальною площею 109,9 кв.м., від 23.08.2013 року. З того часу, площа та конфігурація спірного приміщення не змінювалася, дане нежитлове приміщення використовується власником за цільовим призначенням, під магазин промислових товарів. Тобто, квартири АДРЕСА_1 , яка зазначена позивачами як предмет позову, в даному житловому будинку фактично не існує з 2006 року, а, юридично не існує з 2013 року. Технічний паспорт власника ОСОБА_5 у повній мірі об`єктивно відображає площу та конфігурацію спірного нежитлового приміщення. Щодо переобладнання приміщення в зоні кухні, то таке переобладнання та зміни відбулися до 2004 року, та існували на момент придбання відповідачкою квартири АДРЕСА_1 , про що було зазначено в правовстановлюючих документах ОСОБА_5 у 2004 року. Посилалась на те, що позивачами у позові у порушення чинного цивільного процесуального законодавства, не конкретизовано кожну позовну вимогу та не надано жодного доказу на підтвердження кожної позовної вимоги, тобто, не зазначено та не підтверджено доказами, яким чином, коли саме, якими саме протиправними діями власника ОСОБА_5 та які саме права кожного з позивачів порушено, та якими доказами підтверджується кожне порушення прав кожного позивача.

Представник вважає, що твердження позивачів щодо того, що «пам`ятник культури повністю зруйновано», взагалі не відповідає дійсності, оскільки, даний житловий будинок існує і на теперішній час, позивачі в ньому постійно мешкають та зареєстровані. Також доказів існування бару «Рожевий слон» та фактів порушення даним закладом прав позивачів позивачами до справи не надано. Також посилалась на необґрунтованість тверджень позивачів щодо користування відповідачем послугами духового оркестру, використання газового котла та системи вентиляції, вважає їх недоцільними. Щодо позивача - ОСОБА_3 , то зазначили, що остання також була позивачем у справі № 2-512/11 за аналогічними позовними вимогами, предметом та сторонами в період з 2006 по 2013 року. Саме ОСОБА_3 власноруч підписала мирову угоду з ОСОБА_5 , отримала значну грошову суму, то провадження у судовій справі було закрито.

Додатково посилалась на пропуск позивачами строків позовної давності. За викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог, відносно позивача ОСОБА_3 вважає , що провадження у справі має бути закрите. Також просили стягнути із позивачів в рівних частках витрати на правову допомогу у розмірі 28 500 грн.

У судовому засіданні 19.11.2018 року представника відповідача - Багрій-Шахматова Т.Л. (по довіреності від 20.09.2018 року) усно заявила до суду клопотання: про відвід судді у зв`язку з тим, що, на думку заявника, у неї наявні з суддею особисті відносини, все життя вони знайомі та вона написала на суддю скаргу до Вищої Ради Правосуддя по іншій справі. За вказаних обставин вважає, що суддя підлягає відводу.

Представник позивачів- ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача, просили відмовити. Вважають, що такі дії сторони відповідача направлені на затягування розгляду справи.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. У матеріалах справи наявні пояснення представника третьої особи (а.с. 84) та клопотання про розгляд справи за їх відсутності (a.c. 82).

Ухвалою суду від 19.11.2018 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_11 .

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. у задоволенні заяви представника відповідача - ОСОБА_12 по цивільній справі № 522/1422/18 про відвід головуючому судді Домусчі Л.В. було відмовлено.

Наступне підготовче засідання було призначено на 14.01.2019 року.

У підготовче судове засідання 14.01.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 16.04.2019 року (а.с.183-184, т.1).

До суду 16.04.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 , відповідно якої просила замість позивача ОСОБА_6 та залучити до участі її в справі як правонаступника у зв`язку зі смертю позивача, надала суду копію свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно якого 30.11.2018 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що 01.12.2018 року складено актовий запис № 12452.

Учасники справи у судове засідання призначене на 16.04.2019 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду повідомили.

Відповідачка ОСОБА_13 надала до суду клопотання, у яких зокрема просила розглядати справу 16.04.2019 року за її відсутності.

Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року було витребувано із Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 12452 від 01.12.2018 року, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_8 для вирішення питання щодо заміни правонаступника. Розгляд справи відкладено на 19.06.2019 року.

Станом на 19.06.2019 року відповіді на ухвалу суду від 17.04.2019 року до суду не надходило.

У судовому засіданні 19.06.2019 року були присутні ОСОБА_1 та її представник, відповідачка ОСОБА_14 із представником , інші сторони не з`явились , причини неявки суду не повідомили та жодних клопотань до суду не заявляли.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною покійного позивача - ОСОБА_6 та звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОМНО Савіної К.П.. При цьому наполягала на залученні її до участі у справі як правонаступника померлого позивача.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року було вирішено питання про витребування у приватного нотаріуса ОМНО Савіної К.П. належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 12452 від 01.12.2018 року, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_8 для вирішення питання щодо заміни правонаступника (а.с. 234-235, т. 1).

Розгляд справи відкладено на 16.07.2019 року.

Матеріали спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 були надані до суду 11.07.2019 року (т. 2, а.с. 1-16).

До суду 16.07.2019 року надійшли письмові пояснення позивачів на відзив відповідачки (а.с. 22-23, т. 2), згідно яких наполягали га задоволенні позову. Посилались на те, що ОСОБА_5 та її представник звернулися до суду з проханням про закриття провадження відносно вимог позивачки ОСОБА_3 , посилаючись на мирову угоду за 2013 рік, проте це клопотання вони вважають необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки в ухвалі Приморського суду м. Одеси, від 30.08.2013 рік йде мова про мирову угоду за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, яка сталося при знесенні капітальної стіни на першому поверсі і руйнування в квартирі позивачки ОСОБА_3 . Вважають, що їх позов не має ніякого відношення до подій, які мали місце в2013 році. Після чого, відповідачка без згоди з Міністерством культури України зруйнувала фасадні стіни шляхом реконструкції 2-х вікон з яких зроблені 2 вхідні двері, під жилою кімнатою позивачки ОСОБА_1 , а також, зроблена кухня з газовим котлом і туалетом в порушенні СБДН України.

Відзив на позовну заяву вважають неаргументованим і згідно з договором купівлі-продажу від 15.06.2004 року ОСОБА_5 стала власником квартирі АДРЕСА_5 , яка складалась з 3-х житлових кімнат, загальною площею 100,9 кв. м., та підсобних приміщень, загальна площа - 114, кв. м.. Тому технічний паспорт на квартиру відповідачки за 2016 рік повністю підтверджує зніс стін і реконструкцію квартири без дозволу Міністерства культури України. За викладеного, наполягали на призначені експертизи, клопотання про яке наявне у матеріалах справи.

16.07.2019 року судом протокольно до участі у справі була залучена ОСОБА_1 у якості правонаступника померлого ОСОБА_15 .

Під час розгляду справи, позивачі звернулися до суду з заявою про призначення судової-будівельної експертизи, в обґрунтування якої зазначили, що відповідачкою проведена реконструкція кв. АДРЕСА_1 , з 2-х вікон зроблені двері у двір дому, захоплено частину парадної. Проведення експертизи необхідно для постановлення об`єктивного рішення суду. Також позивачі подали заяву про поновлення строку на подачу заву про призначення експертизи, в обґрунтування якої зазначили, що у зв`язку із смертю ОСОБА_6 , правонаступник ОСОБА_1 не мала змоги до закриття підготовчого засідання подати відповідну заяву.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року по справі була призначена судова-будівельна експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено (а.с. 45-47, т.2).

03.03.2020 року матеріали цивільної справи були повернуті до суду без виконання ухвали про призначення експертизи, у зв`язку з несплатою вартості проведення експертизи.

Ухвалою суду від 06.03.2020 року провадження у справі поновлено, призначено до розгляду на 19.05.2020 року. Через неявку сторін розгляд справи 19.05.2020 року було відкладено на 16.07.2020 року.

16.07.2020 року позивачі повторно звернулися до суду з заявою, в якій просили призначити судову-будівельну експертизу проведення якої доручити судовому експерту Чорній Ю.П., оскільки вартість послуг останньої є значно меншими, ніж виставлені експертом ОНДІСЕ.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2020 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про призначення експертизи задоволено. По справі призначено судово-будівельну експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання: Чи відповідає проведена відповідачкою ОСОБА_5 реконструкція квартири АДРЕСА_5 дозвільним документам та технічному паспорту кв. АДРЕСА_1 ? Які саме дії по реконструкції кв. АДРЕСА_1 були порушені ОСОБА_5 у випадку встановлення невідповідності проведених нею будівельних робіт наданим дозвільним документів. Проведення експертизи доручено судовому експерту Чорній Ю.П. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для розгляду клопотання про призначення судової експертизи належним чином, у відповідності до норм чинного законодавства, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 було залишено без задоволення. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2020 року залишено без змін.

26.11.2020 року справу повернуто до Приморського районного суду м. Одеси.

16.12.2020 року справу № 522/1422/18 направлено судовому експерту Чорній Ю.П. для проведення судово-будівельної експертизи на підставі ухвали суду від 16.07.2020 року.

12.01.2021 року на адресу суду від судового експерта Чорної Ю.П. надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, а саме: оригінал або якісну копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 станом на 07.04.2004 року реєстраційний номер 368 пр-153-420 в повному обсязі; креслення до Проекту «Реконструкція квартири АДРЕСА_5 , а саме: генеральний план; загальні дані; ситуаційний план; фасад по АДРЕСА_2 ; план квартири (існуючий); план квартири (запроектований); січення 1-1 (існуючий та запроектований); специфікація елементів заповнення отворів; фотофіксація (фасад).

Також у клопотанні зазначено, що в технічному паспорті станом на 07.05.2004 року, який знаходиться в матеріалах справі, відсутній план квартири АДРЕСА_5 .

До суду 05.03.2021 року від судового експерта Чорної Ю.П. надійшли матеріали цивільної справи № 522/1422/18 разом з повідомленням про неможливість надання висновку у зв`язку з ненаданням вищевказаних документів, згідно ухвали суду від 16.07.2020 року у зазначеній цивільній справі, складеного 02.03.2021 року.

Справу отримано суддею 10.03.2021 року.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року провадження у справі було поновлено та призначено до судового розгляду на 28.04.2021 року.

У судове засідання 28.04.2021 року з`явилися Дроздова А.С., Валенієкс Х.В., ОСОБА_4 , представник позивача Ясиновська-Крамич О.О., надали суду клопотання про витребування доказів, в якому просили витребувати з КП «БТІ» ОМР план квартири АДРЕСА_5 , та інші документи, які необхідні експерту для проведення експертизи.

У судове засідання з`явився представник відповідача-адвокат Веселов А.В., який заперечував проти клопотання позивачів про витребування, вважаючи його необґрунтованим та поданим з пропущенням строків.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року за клопотанням позивачів було вирішено питання про витребування з КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради належним чином завірену копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 станом на 07.05.2004 року.

Розгляд справи призначений на 31.05.2021 року відкладено на 05.07.2021 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів від 28.04.2021 року.

У судове засідання 05.07.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 06.09.2021 року.

На адресу суду 31.08.2021 року з КП «БТІ» ОМР на виконання ухвали суду від 28.04.2021 року надійшла завірена копія технічного паспорту станом на 07.05.2004 року на квартиру АДРЕСА_5 (т. 2, а.с. 180, 190-192).

У судове засідання 06.09.2021 року ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила призначити експертизу за раніше визначеними питаннями, з направленням технічної документації, які надійшли на адресу суду з КП «БТІ» ОМР, призначивши її проведення судовому експерту Чорній Ю.П. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, представник відповідачки адвокат Веселов А.В. надав суду заяву, в якій не заперечував проти призначення судової будівельної експертизи. Також зазначив, що документів, як: Креслення до Проекту «Реконструкція квартири АДРЕСА_5 , а саме: генеральний план; загальні дані; ситуаційний план; фасад по пл. Катерининська в м. Одесі; план квартири (існуючий); план квартири (запроектований); січення 1-1 (існуючий та запроектований); специфікація елементів заповнення отворів; фотофіксація (фасад), у відповідача відсутні. Справу просила розглядати за її відсутністю.

Інші учасники процесу до суду не з`явились.

Ухвалою суду, повний текст якої складено 10.09.2021 року, по справі було призначено судово-будівельну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

- Чи відповідає проведена відповідачкою ОСОБА_5 реконструкція квартири АДРЕСА_5 дозвільним документам та технічному паспорту кв. АДРЕСА_1 ?;

- Які саме дії по реконструкції кВ. АДРЕСА_1 були порушені ОСОБА_5 у випадку встановлення невідповідності проведених нею будівельних робіт наданим дозвільним документів.

Проведення експертизи доручено судовому експерту Чорній Юлії Петрівні.

До суду 04.05.2022 року від судового експерта Чорної Ю.П. надійшли матеріали цивільної справи № 522/1422/18 разом з Висновком експерта № 26/2021 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 29.09.2022 року (а.с. 230-237, т.2).

Матеріали справи суддя отримала 05.05.2022 року.

Ухвалою суду від 16.05.2022 року провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду на 29.06.2022 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. До суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи через хворобу ОСОБА_1 .. Інші учасники процесу до суду не з`явились. Розгляд справи відкладено на 31.08.2022 року.

До суду 19.08.2022 року від позивачів надійшла заява про поновлення строку для подання уточненої позовної заяви та уточнена позовна заява, у якій позивачі просять: зобов`язати відповідачку ОСОБА_5 виконати роботи, які були зроблені без дозволу Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської державної адміністрації, а саме: закласти в несучої стіні житлового будинку АДРЕСА_1 два двірних прорізу з внутрішнього фасаду будинку і встановити дві віконні рами відповідно техніко-будівельному паспорту; встановити внутрішні стіни між приміщеннями площею 21,5 кв. м. та приміщенням площею 39,1 кв. м. відповідно будівельно-технічного паспорту; встановити планування приміщення квартири АДРЕСА_5 відповідно до будівельно-технічному паспорту; знести з внутрішньо дворового фасаду інженерні комунікації (вентиляційний канал), встановлений без дозволу; знести приміщення, відгороджене під сходами житлового будинку, в якому влаштовані санвузол та господарське приміщення засобами закладки прорізі у несучій стіні будинку, що не відображено в проекті реконструкції квартири АДРЕСА_5 ; ліквідувати віконний отвір з блоком, влаштований у несучій стіні внутрішньо дворового фасаду засобами закладки несучої стіни будівельним матеріалом.

У судове засідання 31.08.2022 року з`явилися позивач ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_16 , інші учасники у судове засідання не з`явилися. Представник відповідача у засіданні надавав клопотання про відкладання розгляду справи з метою ознайомлення зі справою. Розгляд справи відкладено на 27.10.2022 року.

У судове засідання 27.10.2022 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 08.12.2022 року.

У судове засідання 08.12.2022 року з`явився представник відповідача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі зайнятістю адвоката у іншій справі. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що не має доказів поважності неявки оскільки не надані докази про перебування представника у іншій справі. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив визнати причини неявки представника позивача неповажними у зв`язку з відсутністю належних доказів. Розгляд справи відкласти на 08.02.2023 року.

У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщені Приморської районного суду м. Одеси, судове засідання, призначене на 08.02.2023 року, відкладено на 22.03.2023 року.

У судове засідання 22.03.2023 року з`явилися позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_7 , інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 04.05.2023 року.

У судове засідання 04.05.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду, повний текст якої складено 09.05.2023 року, клопотання представника позивачів було задоволено. Поновлено строк та прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про приведення приміщення у первинний стан, відповідно до якої позивачі просять зобов`язати відповідачку ОСОБА_5 виконати роботи, які були зроблені без дозволу Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської державної адміністрації, а саме:

- закласти в несучої стіні житлового будинку АДРЕСА_1 два двірних прорізу з внутрішнього фасаду будинку і встановити дві віконні рами відповідно техніко-будівельному паспорту;

- встановити внутрішні стіни між приміщеннями площею 21,5 кв. м. та приміщенням площею 39,1 кв. м. відповідно будівельно-технічного паспорту;

- встановити планування приміщення квартири АДРЕСА_5 відповідно до будівельно-технічному паспорту;

- знести з внутрішньо дворового фасаду інженерні комунікації (вентиляційний канал), встановлений без дозволу;

- знести приміщення, відгороджене під сходами житлового будинку, в якому влаштовані санвузол та господарське приміщення засобами закладки прорізі у несучій стіні будинку, що не відображено в проекті реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- ліквідувати віконний отвір з блоком, влаштований у несучій стіні внутрішньо дворового фасаду засобами закладки несучої стіни будівельним матеріалом;

Розгляд справи відкладено на 04.07.2023 року для належного сповіщення сторін.

Ухвалою суду від 04.07.2023 року було витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завіреної копії реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомості - за адресою: АДРЕСА_9 , загальною площею 109,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Розгляд справи був відкладений на 12.09.2023 року.

До суду 07.08.2023 року на виконання ухвали суду від 04.07.2023 року з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли належним чином завіреної копії реєстраційної справи № 01. (а.с. 72-131 т. 3)

У судове засідання 12.09.2024 року сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені. Розгляд справи відкладено на 24.10.2023 року.

У судове засідання 24.10.2023 року з`явилися ОСОБА_3 , Дроздова А.С., представник позивача ОСОБА_7 та представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. Інші учасники були повідомлені належним чином.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Веселова А.В. та відклав розгляд справи на 07.12.2023 року.

У судове засідання 07.12.2023 року з`явилися ОСОБА_3 , Дроздова А.С. Інші учасники були повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_5 -адвоката Веселова А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Веселова А.В. та відклав розгляд справи на 13.02.2024 року.

У судове засідання 13.02.2024 року сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені. Розгляд справи відкладено на 26.03.2024 року.

У судове засідання 26.03.2024 року з`явилися Валенієкс Х.В., Дроздова А.С., представник позивача ОСОБА_7 та представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. Інші учасники були повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 пояснила, що живе з 1965 року за цією адресою. а її чоловік з 1949 року по цей час. У тому приміщенні (кв. АДРЕСА_1 ) робив ремонт, потім з`явився ресторан, був самозахват приміщення та було перероблено віконний пройом у дворі над дверима, це було десь 4 роки тому. Коли був ресторан, то усю ніч був гам, музика. Відповідачка зробила незаконну реконструкцію приміщення та забрала приміщення загального користування з комунікаціями. Квартира позивачки знаходиться частково над цим рестораном. Наразі йде пошкодження та руйнування будинку, а тому хоче відносити стан квартири АДРЕСА_1 до первісного. Наразі не має доступу до комунікацій будинку. Об`єм порушених прав є дуже значим.

ОСОБА_3 пояснила, що у зв`язку з таким ремонтом погіршились її житлові умови, дуже значно погіршились, наявний сильний перекос стін несучих. Ремонт був у два етапи.

Оголошено перерву до 16.05.2024 року.

До суду 16.05.2024 року від представника ОСОБА_5 адвоката Веселова А.В. надійшла заява про застосування строків позовної давності по справі, в обґрунтування якої зазначено, що останні будівельні роботи відповідачкою здійснювались у 2007 році та після нічого не проводилось, проте з даним позовом позивачі звернулись до суду лише у 2018 році, що на думку сторони відповідача здійснено з порушенням строків позовної давності. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з урахуванням ст. 267 ЦК України, якщо суд не знайде підстав для відмови у задоволенні даного позову у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю.

У судове засідання 26.03.2024 року з`явилися ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. Інші учасники були повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. просив застосувати строки позовної давності та прийти раніше ним подану заяву.

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заперечували проти приєднання у зв`язку з пропуском строку.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Веселова А.В. та прийняв заяву про застосування строків позовної давності по справі.

Представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. позов не визнав у повному обсязі, оскільки цього об`єкту нерухомості взагалі не існує на підставі дозволу 2006-2007 років щодо реконструкції квартири в магазин. Пізніше будівельні роботи не проводились і тільки в 2013 році відповідачка ввела даний об`єкт в експлуатацію. Тобто предмету спору не існує з 2013 року юридично. Крім того в позові не зазначені обставини коли саме все відбулося та хто порушив права. З приводу вентиляційного отвору та збільшення шуму, то позивачі доказів належних та допустимих не надали щодо розташування цих комунікацій в цьому об`єкті. Також просив застосувати строки позовної давності.

ОСОБА_1 вважає таку заяву недоведеною, оскільки в 2007 році був позов родини позивачки ОСОБА_3 , та мова йшла тоді тільки про відшкодування шкоди у зв`язку з проведеним ремонтом. Крім того у 2018 році почалася реконструкція-роботи щодо зносу перегородок, а тому строки ту застосовувати неможна.

Оголошено перерву до 02.07.2024 року.

У судове засідання 02.07.2024 року з`явилися ОСОБА_3 , Дроздова А.С., представник позивача ОСОБА_7 та представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. Інші учасники були повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. просив визнати причину подачі інформаційної довідки щодо права власності станом на сьогоднішній день поважною та долучити її, оскільки є інформація, що позивачка ОСОБА_4 не має права власності у спірному будинку.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання адвоката Веселова А.В., поновив строку на подачу доказів та приєднав як доказ інформаційну довідку від 02.07.2024 року щодо ОСОБА_4 .

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у місті Одесі та Одеській області розгляд справи відкладено на 12.09.2024 року.

У судове засідання 12.09.2024 року з`явилися Валенієкс Х.В., Дроздова А.С., представник позивача ОСОБА_7 та представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. Інші учасники були повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. пояснив, що предметом позову є порушені права та інтереси мешканців цього будинку та користувачів цих квартир, а ОСОБА_4 з 28.09.20221 року є не власником приміщення у спірному будинку, тобто права позивачки ОСОБА_4 не порушуються на даний час, атому потрібно виключити її з кола співпозивачів.

ОСОБА_1 пояснила, що є руйнування будинку саме через використання приміщення відповідачкою, є незаконна реконструкція.

Представник позивача Ясиновська-Крамич О.О. зазначила, що раніше в них була велика парадна у будинку, однак відповідачка приєднала цю частину до свого приміщення з вікном та наразі зменшена парадна без світла та без доступу до комунікацій будинку.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у місті Одесі та Одеській області розгляд справи відкладено на 13.11.2024 року.

У зв`язку із знаходженням судді Домусчі Л.В. у відпустці розгляд справи, призначений 13.11.2024 року, відкладено на 17.12.2024 року.

У судове засідання 17.12.2024 року з`явилися Валенієкс Х.В., Дроздова А.С., представник позивача ОСОБА_7 та представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. Інші учасники були повідомлені належним чином.

Представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. пояснив, що бар не працює 5 років і тому будь-якого шуму не може фактично бути. Кран розташований у приміщенні під сходами. Щодо освітлення, то в денний час там дуже світло, а у нічний час там обкладене освітлення. Квартира ОСОБА_1 знаходиться у іншій парадній, тобто її права не порушені. Тому позов просив залишити без задоволення.

ОСОБА_1 пояснила, що ніхто не має права руйнувати пам`ятники ЮНЕСКО. Крім того вважає заяву про застосування строків позовної давності необґрунтованою, позов просила задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_7 також просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник ОСОБА_4 -адвокат Дроздова А.С. усе підтримала та просила привести приміщення у первісний стан.

Представник ОСОБА_5 -адвокат Веселов А.В. позов не визнав, просив відмовити, оскільки позов не відповідає вимогам та є бездоказовим та відсутні порушені права позивачів на даний час.

Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням наданих пояснень сторін, приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що позивачі є власниками квартир у будинку АДРЕСА_1 ( ОСОБА_17 як правонаступник ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_4 ; ОСОБА_2 1/8 частка 1/2 частини кв. АДРЕСА_10 , ОСОБА_3 682/3000 частин кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 на момент подання позову була власником кв. АДРЕСА_11 ).

Зазначена будівля - Петербурзький готель, побудований у 1830 - 1900 роках під охорону держави прийнятий Постановою Ради Міністрів Української РСР N 970 від 24.08.1963 як пам`ятка містобудування та архітектури національного значення.

Станом на час розгляду даної справи, ОСОБА_5 є власником нежитлових приміщень № 101, загальною площею 109, 9 кв. м, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2017, сформованого Одеською обласною філією комунального підприємства «Центр державної реєстрації», листом від 15.11.2017 № 01- 13/3122сп звернулася до управління щодо оформлення охоронного договору.

Нежитлове приміщення № 101 розташоване на першому поверсі трьох поверхового фасадного, лівоворотнього флігеля будинку АДРЕСА_1 .

Суд вбачає, що підставою позову є обставини щодо проведення відповідачем реконструкції приміщення не у відповідності до вимог чинного законодавства та наявних у неї дозвільних документів, з вимогами позивачів щодо приведення приміщення у первісний стан у зв`язку порушеннях їх прав як мешканців і власників квартир в цьому будинку.

Згідно матеріалів справи, на виконання доручення обласної державної адміністрації від 21.12.2017 року № Ko-6086-в3-02 (Bx. № К-6086-вз-02 від 27.12.2017 року) та від 10.01.2018 року № Ko-85/ПВТ-06 (Bx. № Ko-05/01-18 від 15.01.2018 року) на розгляді управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації знаходилось звернення щодо порушень вимог законодавства в приміщеннях першого поверху (колишньої квартири АДРЕСА_12 , які належать ОСОБА_5 та листом управління від 16.01.2018 року повідомлено наступне (а.с. 27-28, т. 2).

На підставі зазначеного звернення було проведено огляд приміщень № 101 та складено додаток № 1 до охоронного договору «Акт технічного стану пам`ятки» від 27.11.2017 року. Під час огляду схема зазначених приміщень відповідала технічному паспорту від 18.08.2016 року на нежитлове приміщення № 101 виготовленого ТОВ «НОВЕ БТІ» (інженер інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_18 ). Ремонтно-будівельні роботи під час огляду на об`єкті не проводилися.

Також згідно даного листа від 16.01.2018 року № Ko-05/01-18 Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації вказано, що «Під час опрацювання звернення мешканців будівлі було виявлено, що нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 109,9 кв.м. є колишніми приміщеннями кв. АДРЕСА_1 загальною площею, 114,0 кв.м. У порівнянні зі схемою приміщень відображеною у проектної документації, погодженої державною службою охорони культурної спадщини Міністерства культури та мистецтв України, з технічним паспортом від 18.08.2016 року, в приміщеннях було влаштовано два вхідних прорізів замість віконних з боку внутрішньодворового фасаду шляхом розбирання підвіконної частини кладки стіни. Частина простору під загальними сходами була відгороджена перегородками та влаштовано санвузол, який приєднали до приміщень, які належать ОСОБА_5 , за допомогою дверного прорізу влаштованого у внутрішньої несучої стіні. Також приміщення були переплановані за допомогою демонтажу ділянок стін та перегородок та влаштування нових перегородок. На внутрішньодворовий фасад виведено інженерні комунікації (вентиляційний канал). В цілому приміщення знаходяться у задовільному стані.

Згідно акту Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 12.02.2018 року (а.с. 29, т. 2), під час інспекційної перевірки було встановлено, що у нежитлових приміщеннях першого поверху № 101 функціонує заклад громадського харчування «Pink elefant».

За матеріалами справи суд вбачає, що на а.с. 146 т. 1 наявна копія Договору купівлі-продажу від 15.06.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1229, згідно якого ОСОБА_5 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_5 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 100,9 кв.м. та підсобних приміщень. Загальна площа квартири - 114,0 кв.м.;

На а.с. 191-192 т. 2 наявна копія Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 , виготовленого КП ОМБТІ та РОН станом на 07.05.2004 року реєстровий номер 368пр-153-420, згідно якого до складу вказаної квартири входять наступні приміщення: № 1 Житлова кімната, пл. 40,3 кв.м.; № 2 кухня, пл. 2,2 кв.м.; № 3 душова, пл. 2,8 кв.м.; № 4 туалет, пл. 1 кв.м., № 6 туалет, пл. 1 кв.м., № 6 житлова кімната, пл. 21,5 кв.м., № 7 житлова кімната, пл. 39,1 кв.м., № 8 антресоль, пл. 6,1 кв.м.

На а.с. 43-46 т. 1 наявна копія Охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини № 22-09/Є2005 «Будинок Завадовського (готель «Петербузький») побудований у 1830 році за проектом архітекторів ОСОБА_19 . Боффо та ОСОБА_20 ». Адреса: АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_13 . Власник: Фізична особа ОСОБА_5 .

Згідно даного договору, відповідачка взяла на себе зобов`язання щодо охорони житлових приміщень (першого поверху та антресолей), заг.пл. 114,0 кв.м, у будівлі-пам`ятника по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_13 .

Згідно п. 6 вказаного договору, відповідачка в`язала на себе зобов`язання не робити будь-яких прибудов до пам`ятки, не переробляти її як зовні, так і в середині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам`ятки без спеціального письмового дозволу органу охорони.

Згідно п. 11 договору, проводити реєстраційні, ремонтні та інші роботи відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом органу охорони.

Згідно п. 13 договору, у разі самовільного проведення власником робіт, пов`язаних з перебудовою чи переобладнанням, які призвели до спотворення пам`ятки, її території чи охоронних зон, їх наслідки повинні бути усунуті за рахунок власника в терміни, визначені письмовим розпорядженням органу охорони.

На а.с. 42 т. 1 наявна копія Дозволу на виконання будівельних робіт від 09.02.2006 року № 62/06, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси, згідно якого даний дозвіл виданий ОСОБА_5 на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_5 під магазин відповідно до проектної документації, затвердженої та зареєстрованої за № 150 від 02.02.2006 року.

На а.с. 48-54 том 1 наявна копія Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 . Замовник ОСОБА_5 проектна організація: проект ТОВ «Профі Буд», держліцензія НОМЕР_2 ; ПП «Ретроград», держліцензія № 108111.

На а.с. 55-56 том 1 наявна копія Паспорту фарбування та обробки фасаду будівлі по площі Катерининська, 1 в м. Одесі, погодженого Управлінням з питань охорони об`єктів культури та спадщини Одеської міської ради та затвердженого Головним управлінням архітектури та містобудування.

На а.с. 57-58 т. 1 наявна копія Висновку № 1/06 Управління архітектури та містобудування від 24.01.2006 року № 4245/0. Об`єкт: реконструкція квартири АДРЕСА_5 . Проект реконструкції квартири був затверджений. Даним проектом було передбачено, зокрема, влаштування входу зі сторони пл. Катерининській (демонтування підвіконної кладки та встановлення двірного блоку на місці існуючого віконного блоку; відновлення раннє закладеного двірного пройому між сміжними приміщеннями; влаштування декоративного козирка на входом; заміна столярних виробів; облагородження прилеглої території.

На а.с. 61 т. 1 наявна копія розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.02.2006 року № 150 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_5 , під магазин з улаштуванням фасадного входу».

На а.с. 139 т. 1 наявна копія свідоцтва про право власності від 23.08.2013 року № НОМЕР_3 , згідно якого нежитлове приміщення № 101, загальною площею 109, кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_5 .

Згідно копії технічного паспорту, виконаного ФОП ОСОБА_21 на вищезгадане нежитлове приміщення № 101 станом на 2013 рік, виданого ОСОБА_5 , загальна площа приміщення складала 109.9 кв.м.. Відповідно до технічної характеристики нежитлового приміщення магазину (а.с. 149 т. 1) наведено наступний перелік приміщень: приміщення 1, площею 36,2 кв.м; приміщення 2 площею 20,0 кв. м; приміщення 3, площею 37,0 кв.м. Площа основних приміщень складає 93,2 кв.м. Кухня, площею 2,6 кв.м; вбиральня, площею 1,6 кв.м; комори, площею 5,9 кв.м, 2,0 кв.м..

Згідно матеріалів реєстраційної справи на вказане нежитлове приміщення, у подальшому, у 2017 році державним реєстратором Іскровим О. В. за заявою ОСОБА_5 двічі вносили зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером 01.

Згідно останніх змін станом на вересень 2017 року, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на станом на 21.09.2017 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, пл. 109,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_9 . Підставами для виникнення прав власності вказано: свідоцтво про право власності серія та номер НОМЕР_3 , виданий 23.08.2013 року, видавник: державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Рубан М.О.; технічний паспорт серія та номер б/н, виданий 28.03.2014 року видавник ТОВ «НОВЕ БТІ».

Згідно вказаного технічного паспорту від 28.03.2014 року технічні характеристики нежитлового приміщення були визначені наступним чином: 1-е приміщення зал. пл. 35,5 кв.м.; 2е приміщення бар 54,4 кв.м; кухні 9,1 та 2,0 кв.м.; туалет 2,9 кв.м..

Ті ж самі технічні характеристики приміщення були визначені в технічному паспорту на нежитлове приміщення № 101, виготовленому ТОВ «Нове БТІ» станом на 18.08.2016 року.

На а.с. 26, т. 2 наявна копія листа Одеської обласної державної адміністрації № К0-411-К33-07, згідно якого інспекційною перевіркою, проведеною, спеціалістами управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, 12.02.2018 року встановлено, що в нежитлових приміщеннях першого поверху № 101 фактично розташований заклад громадського харчування.

На а.с. 84 т. 1 наявні письмові пояснення Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації від 22.03.2018 року, згідно яких вказано, що за інформацією, наданою Міністерством культури України листом від 26.02.2018 року № 260/10/15-18, погоджень реставраційних завдань, відповідної проектної документації, а також передбачених нормами законодавства у сфері охорони об`єктів культурної спадщини дозволів щодо здійснення робіт на будівлі-пам`ятці за адресою: АДРЕСА_4 пл. Катерининська, 1, не надавалось.

Згідно висновку експерта № 26/2021 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 29.09.2022 року (а.с. 233, т. 2), у результаті проведеного експертного дослідження встановлено, що фактична проведена реконструкція квартири АДРЕСА_5 не відповідає дозвільним документам та копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , яка розташована за вказаною адресою, виготовленого КП ОМБТІ та РОН станом на 07.05.2004 року, реєстровий номер № 368пр-153-420.

Згідно висновку експерта, на час огляду приміщення № 101 останнє використовувалось як магазин тютюнових виробів. Вхід до внутрішніх приміщень нежитлового приміщення № 101 здійснюється зі сторони площі Катерининській через дерев`яні пофарбовані двері. Також, наявний другий вхід зі сторони внутрішнього двору будинку АДРЕСА_2 через дерев`яні пофарбовані двері.

У результаті проведеного візуально-інструментального обстеження нежитлового приміщення № 101, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , експертом було встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 було проведено реконструкцію, а саме:

-влаштування дверного отвору із сторони вулиці, замість існуючого віконного отвору, шляхом розбирання підвіконної кладки (див. малюнок № 5 відображено синім кольором), що відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- розбирання кладки раніше закладеного отвору між житловими кімнатами № 6, пл.21.5 кв.м., № 7, пл.39,1 кв.м (див. малюнок № 5 відображено синім кольором), що відповідає реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- влаштування двох вхідних прорізів із встановленням дверних блоків замість віконних отворів зі сторони внутрішньодворового фасаду шляхом розбирання підвіконної частини кладки несучої стіни житлового будинку (див. малюнок № 4 відображено червоним кольором), що не відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- демонтована частина внутрішньої стіни між приміщеннями № 6 пл. 21,5 кв.м. та № 7 пл.. 39,1 кв.м, у результаті чого утворився простір, який на момент огляду облаштований у вигляді стелажів зі скляними полицями (див. малюнок № 4 та № 5 відображено червоним кольором), що не відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- проведено перепланування квартири АДРЕСА_1 за рахунок демонтажу та влаштування перегородок (див. малюнок № 4 та АДРЕСА_14 відображено червоним кольором), що не відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- проведені будівельні роботи по виведенню на внутрішньодворовий фасад інженерних комунікацій (вентиляційний канал);

- частина простору під внутрішніми загальними сходами житлового будинку АДРЕСА_2 відгороджена гіпсокартонними перегородками, у якому влаштовані підсобні приміщення (санвузол та господарське приміщення), які входять до складу нежитлового приміщення № 101, належного ОСОБА_5 , що не відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- влаштування дверного отвору з дверним дерев`яним блоком у внутрішній несучій стіні будинку, через який здійснюється доступ до підсобних приміщень (санвузол та господарського приміщення), які влаштовані у просторі під внутрішніми загальними сходами житлового будинку (див. малюнок № 4 відображено червоним кольором), що не відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- влаштовано у зовнішній несучій стіні внутрішньогодворового фасаду житлового будинку новий віконний отвір з блоком (див. малюнок № 4 відображено червоним кольором), що не відповідає Проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 .

Також за розглядом справи судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-512/11 (провадження № 2/522/608/13) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди та зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Управління охорони об`єктів, культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про зобов`язання усунути перешкоди, визнання дій правомірними та стягнення моральної шкоди.

За розглядом даної справи судом 30.08.2013 року було постановлено ухвалу про визнання мирової угоди між сторонами та провадження у справі було закрито (а.с. 229, т. 1). Згідно мирової угоди, ОСОБА_3 отримала відшкодування матеріальних та моральних збитків у розмірі 30 000 грн. зазначені обставини сторонами не оспорюється, проте ОСОБА_3 зазначила, що на той момент відповідачка здійснила інше переобладнання і перепланування, після чого відповідач знову здійснила переобладнання і реконструкцію.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших).

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Тобто при здійсненні будівництва власник зобов`язаний дотримуватися норм та правил, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Отже, за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через ознаки, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Разом з тим положення ст. 376 ЦК України передбачають різні підстави для знесення самочинного будівництва.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Порядок здійснення переобладнання та перепланування жилого приміщення визначено у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила).

Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.5, 1.4.6 п. 1.4 вказаних Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у жилих будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Проведення вказаних будівельних робіт власником житла без отримання дозволу вважається самовільним переобладнанням або переплануванням.

Поняття переобладнання та перепланування визначені у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Крім того, відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 до самочинного будівництва не належать:

1) при будівництві будинків садибного типу - зведення на земельній ділянці тимчасових будівель (навісів, палаток, кіосків, накриття, літніх душових, теплиць, покритих поліетиленовою плівкою, споруд тощо), які не потребують виконання робіт з улаштуванням фундаментів; перестановка обладнання в межах призначених приміщень; улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів; збільшення або зменшення площ за рахунок демонтування чи влаштування перегородок, комор, знесення печей та грубок; перепланування, не пов`язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ;

2) у квартирах (багатоповерхових будинках) - перепланування, не пов`язані зі змінами (збільшення чи зменшення) житлової або допоміжної площ, без порушення несучих конструкцій; збільшення житлової чи допоміжної площ за рахунок демонтування перегородок, комор, знесення печей, камінів та грубок, засклення балконів, лоджій, улаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах; перестановка в межах призначених приміщень, обладнання;

3) поточний ремонт будівель та споруд без змін призначення приміщень;

4) заміна матеріалу стін будинків садибного типу, будівель без збільшення розміру фундаменту чи поверховості (допустиме відхилення площі 5 %).

Реконструкція - це перебудова існуючих об`єктів індустріального та цивільного призначення, пов`язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри).

Реконструкція будівель - проведення будівельних робіт в цілях зміни існуючих техніко-економічних показників об`єкту і підвищення ефективності його використання, що передбачають: реорганізацію об`єкта, зміну геометричних розмірів і технічних показників, капітальне будівництво, прибудови, надбудови, розбирання та посилення тримальних конструкцій, переобладнання горищного приміщення під мансарду, будівництво та реконструкцію інженерних систем і комунікацій тощо.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2021 року у справі № 753/14305/17 (провадження № 61-9488св21), від 04 квітня 2024 року у справі №753/20662/17 (провадження №61-12149св23).

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

При цьому знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудований об`єкт відповідає умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок, обмеження прав інших осіб тощо.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 521/9146/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (провадження № 12-58гс21) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів ст. 376 ЦК України засвідчує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (див. постанови від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31-6.33) та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц) (пункти 53-56))».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано стороною відповідача, ОСОБА_5 виконані роботи з реконструкції квартири в нежиле приміщення з порушенням норм чинного законодавства, не у відповідності до затвердженої проектної документації та без відповідного дозволу Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської державної адміністрації на факт виконання здійснених нею робіт. Таки чином суд погоджується з доводами позивачів щодо порушення їх прав у зв`язку з незаконною реконструкцією відповідачкою нежитлового приміщення з приєднанням частини парадної, що стало причиною погіршення стану будинку та стану їх квартир.

Аналізуючи дану судову експертизу суд приходить до висновку, що квартира відповідачки змінилось в нежитлове приміщення в результаті реконструкції без відповідного на то дозволу управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації та з відхиленням від проекту в 2023 та 2017 роках, приєднанням частини приміщення загального користування власників під сходами будинку у вигляді санвузла і господарського приміщення, з проведенням вентиляційного каналу, влаштування двох вхідних прорізів з встановленням дверних блоків замість віконних прорізів зі сторони внутрішньо-дворового фасаду шляхом розбирання підвіконної частини кладки несучої стіни житлового будинку, тобто така реконструкція проведена у незаконний спосіб, а тому такий стан не може вважатися таким, що не створює перешкоди для позивачки.

За викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) виконати роботи, які були зроблені без дозволу Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської державної адміністрації за адресою: м. Одеса, площа Європейська (колишня площа Катерининська), 1 у зв`язку з реконструкцією, а саме:

-знести з внутрішньо дворового фасаду інженерні комунікації (вентиляційний канал), встановлений без дозволу;

-знести приміщення, відгороджене під сходами житлового будинку, в якому влаштовані санвузол та господарське приміщення засобом закладки прорізі у несучій стіні будинку, що не відображено в проекті реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

-ліквідувати віконний отвір з блоком, влаштований у несучій стіні внутрішньо дворового фасаду засобом закладки несучої стіни будівельним матеріалом.

В іншій частині позову позивачів, а саме щодо зобов`язання відповідача закласти в несучої стіни житлового будинку АДРЕСА_1 два двірних прорізу з внутрішнього фасаду будинку і встановити дві віконні рами відповідно техніко-будівельному паспорту; встановити внутрішні стіни між приміщеннями площею 21,5 кв. м. та приміщенням площею 39,1 кв.м. відповідно будівельно-технічного паспорту; встановити планування приміщення квартири АДРЕСА_5 відповідно до будівельно-технічному паспорту, то суд відмовляє, оскільки з позовних вимог не вбачається з посиланням на який саме технічно-будівельний паспорт позивачі заявляють ці вимоги; окрім того квартира АДРЕСА_5 вже фактично не існує, при цьому позивачам неправомірність державної реєстрації права власності відповідача на нежитлове приміщення не оспорювали.

Із приводу посилань представника відповідача на те, що ОСОБА_4 вже не є власником квартири АДРЕСА_11 , а тому її права не порушуються. Суд вбачає, що дійсно з 28 вересня 2021 році право власності на квартиру АДРЕСА_15 , зареєстровано за ОСОБА_22 (підтверджується інформаційною довідкою № 385891741 від 08.07.2024 року (а.с. 216, т.1), проте станом на час подання даного позову ОСОБА_4 була власником вказаної квартири, а отже мала права на їх захист. Окрім того, зазначене не спростовує фактичні обставини справи , встановлені судом, та факт проведення відповідачем реконструкції з порушенням норм чинного законодавства.

Із приводу заяви сторони відповідача на пропуск позивачами строків позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

До позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем протягом часу існування відповідного правопорушення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18)).

Таким чином, позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

У справі, що розглядається, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за своєю суттю є негаторним, тому на нього позовна давність не поширюється.

За викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 11-16, 177, 182, 317-319, 321, 331, 376, 382, 391 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 89, 95, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про приведення приміщення у первинний стан задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) виконати роботи, які були зроблені без дозволу Управління охорони об`єктів культурної спадщини Одеської державної адміністрації за адресою: м. Одеса, площа Європейська (колишня площа Катерининська), 1 у зв`язку з реконструкцією, а саме:

-знести з внутрішньо дворового фасаду інженерні комунікації (вентиляційний канал), встановлений без дозволу;

-знести приміщення, відгороджене під сходами житлового будинку, в якому влаштовані санвузол та господарське приміщення засобом закладки прорізі у несучій стіні будинку, що не відображено в проекті реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

-ліквідувати віконний отвір з блоком, влаштований у несучій стіні внутрішньо дворового фасаду засобом закладки несучої стіни будівельним матеріалом.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 27.12.2024 року.

Суддя: Домусчі Л.В.