ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1705/23

Провадження № 22-ц/4820/400/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №683/1705/23 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року та на додаткове рішення від 21 грудня 2023 року, в складі судді Сагайдак І.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області в особі Голови комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Рокицького Володимира Володимировича, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ №157-к від 12 квітня 2023 року про звільнення його з посади виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області; поновити його на зазначеній посаді з 19 квітня 2023 року із внесенням відповідних записів у трудову книжку; стягнути на його користь з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення та по день ухвалення рішення судом з розрахунку 841,00 грн на день з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць з утриманням із цієї суми встановлених законодавством податків та зборів; стягнути на його користь з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував, що відповідно до наказу №27-к від 02 лютого 2021 року його було призначено за строковим трудовим договором на посаду виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області. Згідно з наказом №115-к від 03 червня 2021 року дію строкового трудового договору було продовжено. Наказом №157-к від 12 квітня 2023 року за підписом голови комісії з припинення управління виконавчої дирекції Фонду з 18 квітня 2023 року його звільнено з посади виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. При звільненні позивачеві виплачені розрахункові кошти та видано трудову книжку. Позивач вважає таке звільнення незаконним, оскільки відповідачем було допущено порушення вимог трудового законодавства, а саме ч. 2 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України. Зокрема, про наступне звільнення його не попереджено особисто за два місяці до звільнення, не запропоновано наявних вакантних посад чи іншої посади чи роботи, за відповідною професією чи спеціальністю, яку він міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації досвіду роботи тощо, та яка з`явилася в правонаступника протягом періоду реорганізації і яка існувала на день його звільнення. Відповідачем також не було належним чином виконано вимоги трудового законодавства щодо його працевлаштування, оскільки його не було переведено та зараховано до облікового складу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке є правонаступником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області. Внаслідок незаконного звільнення йому спричинена моральна шкода, що полягає у моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв`язків і потребі у додаткових зусиллях для організації його життя, хвилювання через втрату заробітку, що унеможливило його нормальне медичне та фінансове забезпечення. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює у 100000 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року позов задоволено частково. Скасовано наказ №157-к від 12 квітня 2023 року про звільнення ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області. Поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області з 19 квітня 2023 року із внесенням відповідних записів у трудову книжку. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 136242 грн, з яких підлягають відрахуванню податки та інші обов`язкові платежі. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2023 року рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Рішення суду мотивоване тим, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, зокрема, його не було попереджено за два місяці про наступне звільнення, а також не запропоновано наявні у ГУ ПФУ в Хмельницькій області вакантні посади, в тому числі не пов`язані із проходженням державної служби, які позивач міг би обіймати відповідно до своєї кваліфікації, тому вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є обґрунтованими. Також суд дійшов висновку, що внаслідок незаконного звільнення позивачеві завдано моральної шкоди, відтак з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, вимог розумності та справедливості на його користь стягнуто моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року та додаткове рішення від 21 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційну скаргу представник апелянта обгрунтовує тим, що при ухваленні оскаржуваних рішень суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність законодавчих заборон на переведення позивача як працівника відділення УВД ФССУ в Хмельницькій області, та який не був державним службовцем, на посаду державної служби до органу, до якого здійснюється приєднання внаслідок реорганізації. Вказує, що з 01.01.2023 набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким Закон України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено в новій редакції. Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-ХІV (в редакції Закону №2620-ІХ, що діє з 01.01.2023) передбачено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1442 утворено комісію з реорганізації Фонду соціального страхування України та комісію з реорганізації управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яка мала здійснити заходи з припинення Фонду та управлінь виконавчої дирекції у чотиримісячний строк з дня набрання чинності Законом №2620-ІХ. На виконання пункту 2 розділу VII Закону №1105 та Постанови №1442 16 січня 2023 року наказом голови комісії з реорганізації №9-ОД скорочено весь штат та всю чисельність працівників, визначених штатними розписами виконавчої дирекції ФСС України та управлінь виконавчої дирекції ФСС України в областях та м. Києві з 18.04.2023 року, зокрема, і скорочено посаду позивача. При цьому, посади працівників ФСС України, на відміну від працівників Пенсійного фонду, не належать до посад державної служби, і на них поширюється законодавство про працю. Прийнявши рішення про припинення Фонду соціального страхування України, законодавець не передбачив спеціального механізму переведення його працівників, на яких поширюється законодавство про працю, на посади державної служби у Пенсійному фонді України чи його територіальних управліннях. За таких умов, переведення працівників Фонду соціального страхування України на посади державної служби у Пенсійному фонді України чи його територіальних управліннях суперечить Закону №889-VIII. У своєму рішенні суд першої інстанції не врахував імперативні норми Закону України «Про державну службу» та помилково послався на частину 5 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», яка не врегульовує умови та порядок переведення працівників підприємств (установ, організацій), що ліквідуються (припиняються) на посади державної служби. Зазначає, що посади в Головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області є посадами державної служби, а тому введення до штатного розпису посади не державної служби, яка передбачає здійснення повноважень безпосередньо пов`язаних із виконанням завдань і функцій Головного управління ПФУ, буде суперечити вимогам закону №1058. Зазначив, що за період з 16.01.2023 року по 18.04.2023 року Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області оголошено 174 добори на зайняття посад державної служби, про що на адресу голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області було направлено 7 листів, а також відповідні оголошення розміщались на інформаційній сторінці ГУ ПФУ в Хмельницькій області у мережі Facebook. Проте, заява та резюме за період з 16.01.2023 по 18.04.2023 щодо участі у доборах від ОСОБА_2 не надходила. Вказує, що рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 фактично поновлено на посаді, якої не існує, та в органі, якого не існує, відтак вказане судове рішення є неефективним та не призведе до поновлення прав позивача. Задовольняючи вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн, суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем не обгрунтовано суму моральної шкоди та підстави її стягнення, не надано доказів, що його стан здоров`я погіршився саме через звільнення з роботи, а не через інші фактори, не доведено наявність причинного зв`язку між фактом звільнення з роботи та поганим станом здоров`я позивача. Крім того, покладаючи на відповідача обов`язок щодо негайного поновлення ОСОБА_2 на посаді, суд не з`ясував, яка посада є рівнозначною тій, яку позивач обіймав до звільнення, чи є така посада у Головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області та чи є можливість у відповідача вжити заходів для її створення.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та ухвалою суду від 08 січня 2024 року справу призначено до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що відповідачем було порушено норми ч. 2 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України, оскільки його не було попереджено особисто за два місяці про майбутнє вивільнення через скорочення чисельності та штату працівників, а також не надано також доказів того, що позивачеві було запропоновано вакантні посади чи іншу роботу, яку він міг виконувати з урахування освіти, кваліфікації, досвіду, та які існували на день його звільнення і що позивач від таких пропозицій відмовився. Вважає, що факт направлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ім`я голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області листів щодо вакантних посад, добору кадрів не доводить правомірність дій відповідача щодо виконання ним обов`язку по працевлаштуванню позивача. Також вважає необгрунтованими посилання відповідача на неможливість переведення ОСОБА_2 на посаду до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оскільки відсутність у законодавстві спеціального механізму переведення працівників Фонду соціального страхування України, на яких поширюється законодавство про працю, на посади державної служби в Пенсійному фонді України чи його територіальних управліннях не вказує на правомірність дій відповідача при його звільненні та дотримання трудових гарантій, передбачених КЗпП України.

В судовому засіданні представник апелянта Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Приз Л.В. вимоги апеляційної скарги підтримала, просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що згідно з наказом №27-к від 02 лютого 2021 року ОСОБА_2 призначено на посаду виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області за строковим трудовим договором.

01 січня 2023 року набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким Закон України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено в новій редакції.

Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-ХІV (в редакції Закону №2620-ІХ, що діє з 01.01.2023) передбачено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Відповідно до наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 16 січня 2023 року «Про скорочення чисельності та штату працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», наказано: скоротити увесь штат та усю чисельність працівників, визначених штатними розписами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві, з 18 квітня 2023 року; комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України, з дотриманням вимог статті 49-4 КЗпП України, статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», положень Колективного договору, укладеного між виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України та Професійною спілкою працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування 29.10.2020, повідомити Професійну спілку працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо прийнятого рішення про масове вивільнення працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві та провести відповідні консультації; управлінню по роботі з персоналом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з дотриманням порядку і термінів, встановлених вимогами ст. 49-2 КЗпП України, персонально попередити працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про скорочення чисельності та штату працівників, та про наступне їх звільнення.

16 січня 2023 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області видало наказ №13-к «Про скорочення чисельності та штату працівників відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області», яким наказано: скоротити увесь штат та усю чисельність працівників, визначених штатними розписами відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області з 18 квітня 2023 року відповідно до переліку, в тому числі, Старокостянтинівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області; з дотриманням порядку і термінів, встановлених вимогами ст. 49-2 КЗпП України, персонально попередити працівників усіх відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про скорочення чисельності та штату працівників, та про наступне їх звільнення.

На підставі наказу №157-к від 12 квітня 2023 року, за підписом голови комісії з реорганізації, ОСОБА_2 звільнено з 18 квітня 2023 року з посади виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 зазначено: «юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 КАС України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 12 квітня 2023 року №157-к про звільнення його з посади виконуючого обов`язки начальника Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та поновлення на посаді.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції до 01 січня 2023 року) визначено, що Фонд соціального страхування України є некомерційною самоврядною організацією.

Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Відповідно до пункту 6.1 Типового положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24 січня 2017 року №6, оплата праці працівників Управління здійснюється за рахунок коштів Фонду.

01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21 вересня 2022 року №2620-ІХ, яким вирішено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

З 01 січня 2023 року відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 , перебуваючи у відносинах з Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, просив поновити його на аналогійній посаді, з якої його було звільнено у органі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, та який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Отже, за предметом спору та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, відповідно, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2023 року №442/3240/23.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги в частині неправомірності рішень суду першої інстанції, оскільки вони стосуються необхідності встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості вирішення цього спору по суті позовних вимог, що не може бути здійснено в рамках даного апеляційного перегляду цієї справи, оскільки такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (частина 2 статті 377 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відтак, рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 і ч.ч. 1, 2 статті 377 ЦПК України.

На виконання вимог частини 1 статті 256, статті 377 ЦПК України апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_2 , що розгляд справи віднесено до адміністративної юрисдикції і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2023 року та додаткове рішення від 21 грудня 2023 року скасувати.

Провадження у справі позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області в особі Голови комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Рокицького Володимира Володимировича, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди закрити.

Роз`яснити ОСОБА_2 про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутись до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2024 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко