Справа № 465/3044/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Чиж А.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Попова Інна Павлівна до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат Попова І.П. звернувся до суду із позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь позивачки ОСОБА_4 на малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із наказом Франківського районного суду м. Львові від 13.03.2023 року, з 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів до 1/8 частини такого, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.04.2023 року, від якого мають спільного малолітнього сина. Згідно із судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2023 у справі № 465/1082/23 ухвалено стягувати із нього на користь позивачки аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі частини від його заробітку (доходу) починаючи із 21.02.2023 року до повноліття дитини. Відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 року за період з квітня 2023 року по липень 2023 року він сплатив аліменти на суму 81789,80 грн, а згідно із довідкою з військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 року за період з липня 2023 року по грудень 2023 року - 135903,81 грн, а всього 195630,42 грн, тобто в середньому по 21736,71 грн в місяць, що в десятки разів перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Водночас ОСОБА_4 не надала жодних доказів на підтвердження того, що кошти витрачаються нею на потреби дитини, водночас за цей період вона придбала дорогий телефон, а також провела пластичну операцію на обличчі. Водночас на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонером, яка працювала в Обласному протитуберкульозному санаторії «Руська Поляна» у складних і шкідливих умовах праці, а тому незважаючи на отримувану пенсію, потребує додаткових фінансових витрат, а також молодший брат ОСОБА_7 , який є студентом денної форми навчання та не працевлаштований, не має жодних об`єктів нерухомості. За наведеного просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Манукян М.А., отримавши ухвалу про відкриття провадження подала відзив на позовну заяву /а.с. 100/, у якому проти такого позову заперечила, зазначила, що дійсно судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2023 у справі № 465/1082/23 ухвалено стягувати із ОСОБА_3 на її користь аліменти на їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від його заробітку (доходу) починаючи із 21.02.2023 року до повноліття дитини. Водночас Службою у справах дітей відповідно до вимог ст. 186 СК України у березні 2024 року проведено інспекційне відвідування для встановлення факту цільового використання нею аліментів та як наслідок складено висновок, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до сум коштів, сплачених на дитину платником аліментів. В межах даної перевірки вона надала оригінали всіх чеків та виписки по банківському рахунку. Після проведення інспекційного відвідування ОСОБА_4 збирала квитанції щодо витрат на утримання дитини і така сума становить 37000 грн. Неповнолітній син ОСОБА_5 має значні проблеми із здоров`ям, зокрема йому становлено наступні діагнози: F88/80.1 - інші розлади психічного розвитку, агнозія у дітей; вірус-індукований візінг -синдром, що спричиняє часті захворювання на бронхіт; сенсибілізація до кліщів побутової пилюки; спадкова непереносимість лактози; атопічний дерматит, у зв`язку із чим потребує значних витрат на лікування та обстеження. Також дитина вживає безлактозну продукцію, користується спеціальними засобами гігієни для догляду за шкірою з ознаками атопічного дерматиту. Окрім того мама займається розвитком дитини шляхом відвідування розважальних комплексів та розвиваючих занять. Витрати на операцію щодо корекції носової перегородки ОСОБА_4 покрила за рахунок коштів, отриманих, як компенсація від ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія», як донору яйцеклітини. Крім цього матір відповідачки - ОСОБА_8 перебуває за кордоном та фінансово допомагає їй. З приводу перебування на утриманні позивача його матері зазначила, що позивач не надав доказів перебування його матері у скрутному матеріальному становищі, а навпаки його матір працює спеціалістом із лазерної епіляції у Laser room Черкаси, а брат позивача досяг 21 року, є повнолітньою працездатною особою, здатний себе самостійно забезпечувати, а у випадку продовження навчання згідно із ст. 199 СК України його утриманням повинні займатись його батьки. За наведеного просили у позові відмовити.

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Попова І.П., подав 18.06.2024 року відповідь на відзив, у якому позов підтримав з аналогічних підстав. Додатково зазначив, що незважаючи на відсутність доходів відповідач у 2023 році придбала автомобіль Cherry.

Відповідач, в інтересах якої діє адвокат Манукян М.А., 27.06.2024 року подала заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначила, що телефон був придбаний сторонами до розірвання шлюбу, а автомобіль, яким керує позивач, перебуває лише у її користуванні.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали такої справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України зазначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є: батько - ОСОБА_9 та мати - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 158). На даний час малолітня дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_6 , що визнається сторонами.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.04.2023 року у справі № 465/1084/23 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2023 у справі № 465/1082/23 ухвалено стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі частини від його заробітку (доходу) починаючи із 21.02.2023 року до повноліття дитини. 22.03.2023 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу, а 28.03.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату /а.с. 86/.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та є ветераном війни /а.с. 17-23/.

З довідки з військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 року за період з квітня 2023 року по липень 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 сплатив аліменти на користь відповідачки на суму 81789,80 грн, а згідно із довідкою з військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 року за період з липня 2023 року по грудень 2023 року - 135903,81 грн, а всього 195630,42 грн /а.с.25, 60/.

З консультативного висновку лікаря дитячої поліклініки «Центр здоров`я ім. Анни Мазуренко» від 14.02.2024, поліклініки «Веселка» від 08.02.2024, 01.05.2024, 16.05.2024 та ТОВ «Дитячий центр здоров`я» та проведених медичних досліджень вбачається, що у ОСОБА_5 діагностовано: F88/80.1 - інші розлади психічного розвитку, агнозія у дітей; вірус-індукований візінг -синдром, що спричиняє часті захворювання на бронхіт; сенсибілізація до кліщів побутової пилюки; спадкова непереносимість лактози; атопічний дерматит.

До матеріалів справи відповідачем долучено копії чеків, квитанцій, довідок, виписок АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів на картці, які надходять від отриманих аліментів, чеки на придбання продуктів, речей, дитячих розваг, медичних послуг, довідку про наявність коштів на банківській картці та фотографії на підтвердження відвідування дитиною розважальних закладів.

З Висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання коштів на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого керівником служби у справах дітей Залізничної районної адміністрації ЛМР від 29.03.2024 /а.с. 83 / вбачається, що за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання коштів, що відбулось 26.03.2024 року встановлено, що розмір аліментів на дитину перевищує 2 прожиткових мінімуми на дитину відповідного віку, одержувач аліментів надала для ознайомлення чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів, виписки АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів на картці, які надходять від отриманих аліментів, чеки на придбання продуктів, речей, дитячих розваг, медичних послуг, довідку про наявність коштів на банківській картці. В результаті чого надано висновок, що одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад 2 прожиткових мінімуми на дитину відповідного віку. Вказаний висновок позивачем не оскаржений.

Також з матеріалів справи вбачається, що мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді майстра з лазерної епіляції у ФОП ОСОБА_10 та отримує заробітну плату у розмірі 1420 грн в місяць. Також остання є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років /а.с. 82/.

Брат позивача ОСОБА_7 навчався у Черкаському політехнічному фаховому коледжі на денній формі навчання у період з вересня 2021 року до 30 червня 2024 року. Даних про продовження ним навчання немає.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7-9 ст. 7 СК України, передбачено що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачання аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд може прийняти рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, або те, що вони витрачаються не за цільовим призначенням у зв`язку з тим, що стягуються в недоцільно великому розмірі.

Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713 (далі - Порядок), відповідно до пунктів 8, 10 якого уході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. У разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути: наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації тощо.

За змістом пункту 14 Порядку чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування.

Водночас, одного факту нецільового витрачання аліментів недостатньо для постановлення судом рішення про зменшення розміру аліментів, оскільки це порушувало б права дитини. При цьому, відсутність усіх фінансових документів на підтвердження щомісячних витрат не може бути єдиним і достатнім доказом, який доводить факт використання отримуваних коштів на особисті цілі, на користь інших осіб або на будь-які інші потреби, які не пов`язані з утриманням і вихованням дитини. Подібний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 553/2334/16-ц (провадження № 61-11343св18) та 17 травня 2021 року у справі № 552/3611/19 (провадження № 61-2391св21).

Суд зазначає, що позивачем не доведено нецільового витрачання відповідачкою аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 13.03.2023 у справі № 465/1082/23. Водночас позивачем не доведено зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших підстав для зменшення розміру аліментів. Посилання заявника на те, що на його утриманні перебуває матір, яка є непрацездатною за віком, та брат, який продовжує навчання, які потребують його утримання не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів без підтвердження погіршення майнового стану платника аліментів. Окрім того, не може бути надана перевага інтересам вказаних повнолітніх осіб над інтересами спільної малолітньої дитини сторін.

Із врахуванням наведеного, оцінивши надані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку про недоведеність позивачем позовних вимог належними та допустимими доказами у справі, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позові, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст.ст.2,12,13,81,82,89,133,141, 258, 259, 264,265,274-275,279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У позові ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Попова Інна Павлівна до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 10.07.2024 року.

Суддя