Справа № 739/1654/19
Провадження № 4-с/744/1/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Гнипа О.І.,

при секретарі Висоцькій Т. П.,

за участі:

скаржника (стягувача) ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції з Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області),

представника боржника ОСОБА_2 , адвоката Блохіної Н. В. (у режимі відеоконференції за допомогою власних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу за скаргою стягувача та скаржника ОСОБА_1 на рішення та діяння Новгород-Сіверського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та його начальника, боржник ОСОБА_2 , інші учасники ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

До Семенівського районного суду Чернігівської області надійшла скарга стягувача ОСОБА_1 на рішення та діяння Новгород-Сіверського відділу ДВС та його начальника,в якій скаржник просить: 1) визнати бездіяльність згаданого відділу ДВС незаконною; 2) зобов`язати вказаний відділ ДВС вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження та направити на адресу ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження; 3) зобов`язати начальника наведеного відділу ДВС виконати рішення Семенівського районного суду від 06 січня 2023 року у справі №739/1654/19; 4) зобов`язати начальника зазначеного відділу ДВС направляти на адресу ОСОБА_1 копії документів щодо вчинених виконавчих дій. В обґрунтування заявлених вимог у скарзі зазначено про те, що 04 грудня 2023 року скаржник ОСОБА_1 направила на адресу Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2023 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 24 травня 2023 року у справі № 773/1654/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Судами ухвалено встановити порядок користування земельною ділянкою площею 800 кв. м. між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з варіантом, запропонованим висновком експерта за результатами проведення додаткової земельно-технічної експертизи від 24 березня 2017 року № 35-16, яка призначалась Апеляційним судом Чернігівської області у цивільній справі № 739/1105/15-ц, а саме: визнати за ОСОБА_2 право користування земельною ділянкою площею 0,0400 га (на плані додатку №1 показано жовтим кольором), в тому числі під житловим будинком 0,0110 га; під господарською будівлею 0,0049 га; під прибудинковою територією 0,0241 га; всього 0,0400 га; земельна ділянка розташована в межах: від т. Г до т. Д - 23,75 м, від т. Д до т. А 4,37 м, від т. А до т. Е -5,79 м, 1,20м, 6,62 м, від т. Е до т. Ж 11.4 м, від т. Ж до т. З лінія розподілу будинку, від т. З до т. В - 3,00 м, від т. В до т. Г - 15.87 м; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в рівному обсязі право користування земельною ділянкою площею 0,0400 га (на плані в додатку № 1 показано зеленим кольором), в тому числі: під будинком 0,0111 га; під господарською будівлею 0,0001 га; під прибудинковою територією 0,0288 га; всього 0,0400 га; земельна ділянка розташована в межах: від В до г. З - 3,00 м, т. З до т. Ж лінія розподілу будинку від т. Ж до т. Е - 11,41м від т Е до т. К - 0,48 м, 2,19 м, 2,22 м, 9,87 м, від т. К до т. Б 25,11 м, від т. Б до т. В -16,74 м. Земельна ділянка, яка надана скаржнику в користування, знаходиться біля стін частини житлового будинку квартири АДРЕСА_2 , котра належить на праві власності ОСОБА_1 та її сину. Вона скаржнику необхідна для обслуговування житла, проведення ремонту й подальшого зберігання від руйнувань конструкцій будинку. ОСОБА_2 самовільно захопила її, вчиняє всілякі перешкоди для унеможливлення ОСОБА_1 нею користуватись. Завалила земельну ділянку всяким непотребом, а саме будівельним мотлохом старими гнилими віконними рамами, дошками, шинами. 13 травні 2023 року, на другий день після прийняття постанови Чернігівським апеляційним судом, перекопала її частину, що знаходиться ближче стіни будинку, і засіяла гарбузами, щоб унеможливити скаржнику вільне користування наданим їй судом правом щодо земельної ділянки: вчасно робити ремонт та проходити до стіни. Через настання зими зараз увесь сніг з подвір`я ОСОБА_2 перенесено ОСОБА_1 під стіну, на земельну ділянку котра надана скаржнику в користування. Будинок збудований на земельній ділянці з ґрунтами-пливунами другої категорії просадковості. При намоканні вони мають властивість просідати під власного вагою, що може призвести до просідання фундаментів й руйнування стіни. ОСОБА_2 це чудово знає, вона знає що і навіщо вона робить. З питанням вирішення питань, зв`язаних з отриманням наданих ОСОБА_1 згідно із судовими рішеннями прав щодо земельної ділянки в користування вона зверталась в Новгород-Сіверський районний відділ поліції та Новгород-Сіверську міську раду, але вони не вирішують її питання. 06 грудня 2023 року скаржник отримала повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 06 грудня 2023 року від державного виконавця наведеної установи Муцького Дмитра Юрійовича. Їй роз`яснено, що порядок виконання рішень немайнового характеру визначено р. 8 Закону України «Про виконавче провадження», яким означено заходи примусового виконання, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, або утриматись від їх вчинення, котрі в даному випадку за виконавчим листом не передбачено як підстави примусового виконання. З таким рішенням державного виконавця скаржник не погоджується й наполягає на тому, що хоч рішення про визначення порядку користування земельною ділянкою відноситься до рішень немайнового характеру, але це не означає, що його не треба виконувати. В судовому рішенні стосовно визнання порядку користування земельною ділянкою на сторони покладаються зобов`язання здійснювати користування земельною ділянкою у порядку, визначеному судом, а саме по лінії розподілу, яка визнана судом, відповідно до проведеної в справі експертизи. На думку скаржника, підставою для примусового виконання є відмова боржника, ОСОБА_2 , здійснювати користування земельною ділянкою згідно рішення суду. Зокрема вона продовжує користуватись земельною ділянкою, право користування якої надано ОСОБА_1 .. За виконавчим провадженням за участю державного виконавця земельні ділянки, якими мають користуватися стягувач і боржник, відповідно до рішення суду мають бути відмежовані одна від одної лінією розмежування в натурі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ. ОСОБА_2 двічі зверталась до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з заявою про зупинення дії рішення, але їй було відмовлено. Тому, на думку ОСОБА_1 , судове рішення повинно обов`язково виконуватись.

У судовому засіданні 02 лютого 2023 року скаржник (стягувач) ОСОБА_1 в режимі відеоконференції з приміщення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області скаргу підтримала повністю та пояснила про те, що вона не вважає безпомилковими рішення та діяння посадових осіб органу державної виконавчої служби та його начальника. З позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання останньої утриматися від порушення її прав вона до суду не зверталася. Вірогідну бездіяльність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області у судовому порядку вона не оскаржувала.

Начальник Новгород-Сіверського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляшок Олена Борисівна у судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи за скаргою. Подала до суду електронною поштою клопотання про відкладення судового засідання 02 лютого 2023 року у зв`язку із тимчасовою відсутністю в приміщенні Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області доступу до мережі Інтернет, але причини своєї неявки після налагодження зв`язку суду не пояснила. Раніше подала до суду заяву, в якій виклала заперечення на скаргу, де просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , мотивуючи своє прохання тим, що, ознайомившись зі змістом та вимогами скарги вона вважає, що пред`явлена скарга є такою, що не відповідає дійсності та не підлягає задоволенню. Зауважила, що 06.12.2023 року державним виконавцем Муцьким Дмитром Юрійовичем було винесене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів з примусового виконання рішень. Рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа із зазначених підстав, на думку ОСОБА_4 , прийняте правомірно, оскільки виконавчий документ напряму не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а тільки таким що визначає за зазначеними у рішенні особами права користування визначеною земельною ділянкою площею. Ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Порядок виконання рішень немайнового характеру визначено р. 8 Закону України «Про виконавче провадження», яким обумовлено заходи примусового виконання, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, серед яких: 1) виконання рішення про відібрання дитини, 2) виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, 3) виконання рішення про поновлення на роботі, 4) виконання рішення про виселення боржника, 5) виконання рішення про вселення стягувача. Виконавчим листом, наданим ОСОБА_1 , не передбачено жодного із зазначених заходів примусового виконання. Окрім того, при попередньому пред`явленні виконавчого документа до примусового виконання державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав визначених п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень), на яку було подано скаргу до Семенівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року у справі № 739/1654/19 провадження №4-с/744/1/2023 у задоволені скарги на рішення державного виконавця було відмовлено повністю.

Представник боржника ОСОБА_2 , адвокат Блохіна Наталія Вікторівна, у судовому засіданні 02 лютого 2024 року на відеоконференцзв`язку за допомогою власних засобів, призначеному судом на її клопотання, не була присутня, цієї ж дати подала до суду електронною поштою заяву, де зазначила дані про нібито необхідність її участі в розгляді іншої справи, але документальних підтверджень таких доводів суду не надала. Раніше подавала до суду клопотання про долучення низки доказів, яке було задоволене повністю в судовому засіданні 02.02.2024.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

Інший учасник, ОСОБА_3 , у судове засідання також не прибув, теж був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Суд, вислухавши скаржника (стягувача), вивчивши матеріали судового провадження за скаргою, вважає за необхідне вирішити скаргу за наступних обставин.

У справі за скаргою з`ясовано, що Семенівським районним судом Чернігівської області 06 січня 2023 року було ухвалене рішення у цивільній справі № 739/1654/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, яке за результатами апеляційного перегляду Чернігівським апеляційним судом внаслідок ухвалення постанови суду апеляційної інстанції від 24 травня 2023 року з 24.05.2023 набрало законної сили.

На підставі набрання законної сили наведеними судовими рішеннями, за заявою в інтересах стягувача ОСОБА_1 , 12 червня 2023 року Семенівським районним судом Чернігівської області в межах цивільної справи № 739/1654/19 був виданий виконавчий лист, згідно із яким констатовано, що судами постановлено: встановити порядок користування земельною ділянкою площею 800 кв. м. між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з варіантом, запропонованим висновком експерта за результатами проведення додаткової земельно-технічної експертизи від 24 березня 2017 року № 35-16, яка призначалася Апеляційним судом Чернігівської області у цивільній справі № 739/1105/15-ц, а саме: визнати за ОСОБА_2 право користування земельною ділянкою площею 0,0400 га (на плані в додатку № 1 показано жовтим кольором), в тому числі: під житловим будинком 0,0110 га; під господарською будівлею 0,0049 га; під прибудинковою територією 0,0241 га; всього 0,0400 га; земельна ділянка розташована в межах: від т. Г до т. Д - 23,75 м, від т. Д до т. А - 4,37 м, від т. А до т. Е - 5,79 м, 1,20 м, 6,62 м, від т. Е до т. Ж - 11,4 м, від т. Ж до т. З - лінія розподілу будинку, від т. З до т. В - 3,0 м, від т. В до т. Г - 15,87 м; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в рівному обсязі право користування земельною ділянкою площею 0,0400 га (на плані в додатку № 1 показано зеленим кольором), в тому числі: під житловим будинком 0,0111 га; під господарською будівлею 0,0001 га; під прибудинковою територією 0,0288 га; всього 0,0400 га; земельна ділянка розташована в межах: від т. В до т. З - 3,0 м, від т. З до т. Ж - лінія розподілу будинку, від т. Ж до т. Е - 11,41 м, від т. Е до т. К - 0,48 м, 2,19 м, 2,22 м, 9,87 м, від т. К до т. Б - 25,11 м, від т. Б до т. В - 16,74 м.

Втім, за вказаним виконавчим листом 06 грудня 2023 року державним виконавцем Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Муцьким Дмитром Юрійовичем 06 грудня 2023 року було винесене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке умотивоване тим, що наведеним вище виконавчим листом не передбачено жодного заходу примусового виконання.

За таких з`ясованих обставин, суд убачає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 повністю з усіх заявлених вимог з таких підстав.

З приписів норми ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку із контекстом доводів скаржника убачається, що примусовому виконанню підлягають рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Інших належних норм розділ VIII Закону України «Про виконавче провадження», який регламентує питання примусового виконання рішень немайнового характеру, не містить.

З судових рішень, на які посилається скаржник, видно, що як рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 06.01.2023, так і постанова Чернігівського апеляційного суду від 24.05.2023, не поміщають в собі звернених до учасників справи прямих вимог зобов`язального характеру, ці рішення є правовстановлюючими (ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Отже, такі судові рішення, звісно, є обов`язковими до виконання в силу положень ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, але вони не можуть бути виконаними у порядку примусового виконання через органи ДВС, позаяк нормою ч. 2 ст. 129-1 Конституції України обумовлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а, як вже зазначалося вище, ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений примусовий характер виконання тільки рішень, що містять дані про зобов`язання боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

З позовом про зобов`язання ОСОБА_2 припинити дії (в тому числі описані вище у скарзі), що можуть свідчити про порушення прав та обов`язків ОСОБА_1 , котрі у свою чергу виникли на підставі судових рішень, до суду скаржник, як слідує з її пояснення у судовому засіданні, не зверталась.

Отже, суд переконаний, що правові основи для задоволення скарги по суті відсутні.

Приходячи до таких висновків, суд відхиляє висловлені у судовому засіданні приведені вище твердження ОСОБА_1 про начебто хибність рішень та діянь означених за скаргою посадових осіб органу державної виконавчої служби, адже такі твердження не спростовують наведених вище норм законів.

Керуючись ст. ст. 259, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та діяння Новгород-Сіверського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та його начальника, боржник ОСОБА_2 , інші учасники ОСОБА_3 , відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 07.02.2024.

Суддя: О. І. Гнип