Справа № 466/6397/24
Провадження № 2/466/2001/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінська Г.Б.

при секретарі Кліндуховій Д.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом , у якому просить стягнути з Департаменту патрульної поліції заподіяну йому матеріальну шкоду , з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником транспортного засобу «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 . 27.12.2023 о 22:27 год. на перехресті вул. Липинського-Замарстинівська у м.Львові, керуючи службовим автомобілем марки «SkodaRapid» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , виконуючи службові обов`язки інспектора УПП у Львівській області ДПП, рухаючись з увімкненим проблисковим маячком повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора регульованого перехрестя, не надав переваги транспортному засобу марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 під керування гр. ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а громадяни ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тілесні ушкодження, порушивши вимоги п. 2.3б, 16.6 Правил дорожнього руху.

Винуватцем у даному ДТП визнаний відповідач ОСОБА_2 - інспектор УПП у Львівській області ДПП згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2024 року у справі №466/1096/24.

Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу позивача Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 завдана матеріальна шкода, розмір якої визначений згідно висновку експерта №22544 від 08.05.2024, як різниця вартості автомобіля до та після ДТП 27.12.2023 та становить

Із врахуванням виплаченого страхового відшкодування, розмір матеріального збитку, що підлягає виплаті станом на сьогодні становить 173 584,30 грн.

ДТП, що сталася, викликала у нього страх за своє життя та сім`ю, побоювання за неможливість відновлення фізичного стану, повернення до звичайного способу життя. Позивач не може спокійно їхати у транспортному засобі, оскільки весь час переживає, щоб не відбулось зіткнення автомобілів. Враховуючи напружений психоемоційний стан позивача та відчуття постійної тривоги сімейним лікарем були призначені заспокійливі лікарські засоби. Вважає, що діями відповідача ОСОБА_2 , який є винуватцем ДТП, йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в сумі 100 000,00 грн. та просить стягнути з відповідача.

Окрім цього, просить стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції позовні вимоги заперечив та зазначив, що сума заявленої до стягнення позивачем матеріальної шкоди є завищеною, не відповідає дійсним ушкодженням автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи судом.

Заслухавши доводи сторін , дослідивши подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до наведених положень закону шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 вересня 2017 року № 757 всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях для забезпечення оперативної і господарської діяльності.

Частиною третьою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерело підвищеної небезпеки (службовий транспортний засіб) експлуатується працівником патрульної поліції виключно в службових цілях.

Відповідно, у справах про відшкодування шкоди, завданої поліцейським в результаті ДТП, є та юридична особа, у якій працевлаштований такий співробітник.

Судом встановлено, що 27.12.2023 о 22:27 год. на перехресті вул. Липинського-Замарстинівська у м.Львові, керуючи службовим автомобілем марки «SkodaRapid» д.н.з. НОМЕР_2 та виконуючи службові обов`язки інспектора УПП у Львівській області ДПП, відповівдач ОСОБА_2 , не надав переваги транспортному засобу марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням власника автомобіля ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а позивач тілесні ушкодження.

Відповідно до змісту постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 07 лютого 2024 року у справі №466/1096/24 ОСОБА_2 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Потерпілим є позивач ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта №22544 від 08.05.2024 внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу позивача Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 завдана матеріальна шкода, розмір якої визначений , як різниця вартості автомобіля до та після ДТП 27.12.2023 ,та становить 333 584,30 грн.

Між ТДВ «Експрес Страхування» та Департаментом патрульної поліції було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №ЕР-213306762 від 09.02.2023, згідно якого забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль SKODA Rapit, д.н.з. НОМЕР_2 , ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн.

ТДВ «Експрес Страхування» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика 160 000 грн.

Відтак, із врахуванням виплаченого страхового відшкодування, розмір матеріального збитку, що підлягає виплаті становить 173 584,30 грн.

Позицію представника відповідача - Департаменту патрульної поліції в об`єктивності проведеної експертизи суд вважає необгрунтованою . Судом з`ясовано, що 26.03.2024 на адресу Департаменту патрульної поліції та адресу ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про огляд пошкодженого транспортного засобу. У зазначеному повідомленні було запропоновано відповідачам забезпечити на огляді пошкодженого транспортного засобу явку представників Департаменту патрульної поліції та ОСОБА_2 для висловлення своїх зауважень під час огляду Явка представників забезпечена не була.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_4 повністю підтвердив висновок експертизи №22544 від 08.05.2024, як такий , що зроблений на підставі об`єктивних даних, виявлених під час огляду автомобіля.

Покликання відповідача на те, що висновок невірно відображає кількість та вартість пошкоджених деталей автомобіля позивача не підтверджений у судовому засіданні. Проведення повторної експертизи, на якому настоював представник відповідача, є неможливим, оскільки автомобіль проданий як металобрухт, тобто відсутній об`єкт дослідження.

Згідно вимог ст. 48 ЦПК , за спричинену працівником ДПП шкоду, відповідальність має нести його роботодавець, а тому належним відповідачем у справі, до якого є звернута матеріально-правова вимога є Департамент патрульної поліції.

З відповіді Департаменту патрульної поліції на претензію позивача вбачається, що ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП знаходився на службі у УПП у м. Львові, де під час виконання своїх трудових обов`язків, керуючи автомобілем допустив зіткнення, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль, належний позивачу.

Відтак, Департамент патрульної поліції повинен відшкодувати матеріальну шкоду, завдану діями його працівника під час виконання службових обов`язків.

Частиною 1 статті 1192 ЦК України встановлено ,що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України серед способів захисту цивільних прав визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд приймає до уваги покликання позивача на те, що подія дорожньо-транспортної пригоди завдала йому фізичного болю і сильних емоційних страждань, оскільки, як встановленого судом внаслідок зіткнення автомобілів, позивач отримав тілесні ушкодження. З моменту ДТП позивач проходив обстеження та лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з різким погіршенням здоров`я внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП. У зв`язку з постійним головним болем, головокружінням, серцебиттям, швидку втому, хиткість при ходьбі, біль у м`язах, погіршення пам`яті та постійного шуму у вухах змушений був звертатись до лікарів з метою призначення лікування та подальшої діагностики організму. ДТП погіршила стан здоров`я позивача , він змушений приймати ліки, проходити обстеження. Зазначена ситуація негативно вплинула на його самопочуття, стан спокою та атмосферу у сім`ї. ОСОБА_1 позбавлений можливості ведення свого звичайного способу життя, оскільки не має можливості пересуватись на своєму транспортному засобі, який повністю знищений.

Враховуючи напружений психоемоційний стан позивача та відчуття постійної тривоги сімейним лікарем були призначені заспокійливі лікарські засоби.

Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює в сумі 100 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу - ОСОБА_2 скерована претензія №2 від 14.05.2024 про добровільне перерахування суми претензії на розрахунковий рахунок позивача . Відповідь на претензію ОСОБА_2 позивачу надана не була.

Згідно ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи.

Суд прийшов до висновку , що у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої було фактично знищено транспортний засіб позивача та сам позивач зазнав тілесних ушкоджень, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності і справедливості достатньою сумою у відшкодування моральної шкоди буде сума 20 000 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову суд покладає судові витрати на відповідачів пропорційно до задоволених сум позову. .

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2735,80 грн., який підлягає до стягнення в користь позивача з ДПП в сумі 1735, 80 коп. , з ОСОБА_2 в сумі 1000 грн.

Вартість проведеної експертизи в розмірі 9600 грн. підлягаєдо стягнення з відповідача- Департаменту патрульної поліції.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу відповідно до поданих документів в розмірі 10 000 грн. слід, на думку суду , покласти на ОСОБА_2 в розмірі 1000 грн., на ДПП в розмірі 9000 грн.

Керуючись ст.ст. 10,82,263,264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1166,1167, 1192 ЦК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 :

173 584/ сто сімдесят три п`ятсот вісімдесят чотири/ грн. 30 коп. заподіяної матеріальної шкоди.

9600 / дев`ять тисяч шістсот / грн. - вартість проведеної експертизи ,

1 735 / одну тисячу сімсот тридцять п`ять / грн. 80 коп. від суми сплаченого судового збору,

9 000/дев`ять тисяч/ грн. оплаченої правової допомоги ,

а всього 193 920 / сто дев`яносто три тисячі дев`ятсот двадцять/ грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1

20 000 /двадцять тисяч /грн. заподіяної моральної шкоди,

1 000 / одну тисячу / грн. від суми сплаченого судового збору,

1 000/ одну тисячу / грн. оплаченої правової допомоги ,

а всього 22 000/двадцять дві тисячі / грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 27.12.2024р.

Суддя Г. Б. Білінська