Справа №:755/7486/24
Провадження №: 2/755/4959/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локоткової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, в якому просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити певні дії, зокрема, виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження № 11221 від 03 листопада 2015 року та внести відомості до актового запису про народження № 11221 від 03 листопада 2015 року, яким зазначити ОСОБА_1 , як батька ОСОБА_3 з видачею нового свідоцтва про народження.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що у з липня 2013 року позивач ОСОБА_1 перебуває у фактичних відносинах з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час сумісного проживання у позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_4 народилася спільна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той же час, на момент зачаття дитини ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2015 року по справі № 522/11394/15-ц шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 03 вересня 2010 року за актовим номером №1160 розірвано. На момент народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у шлюбі не перебували, але, відповідно до положень ч.2 ст. 122 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 03 листопада 2015 року зазначений батьком дитини ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис від 03.11.2015 року за № 11221. Тобто батьком ОСОБА_3 визначений ОСОБА_2 , хоча фактично саме позивач ОСОБА_1 є батьком дитини, оскільки на момент народження дитини, ОСОБА_2 та мати дитини ОСОБА_4 більше чотирьох років разом не проживали та не вели спільного господарства.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2024 року провадження у справі відкрито та призначеного розгляд в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

07.06.2024 року до суду від третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло повідомлення з якого вбачається, що в разі визнання батьківства за ОСОБА_1 в рішенні суду вказати наступні відомості про батька, а саме «прізвище», «ім`я», «по-батькові», «громадянство», «місце проживання». Також зазначити в рішенні суду відомості про дитину, які підлягатимуть зміні, а саме: «прізвище» та «по - батькові». Разом з тим, розгляд справи просять проводити у їх відсутність та прийняти рішення відповідно до діючого законодавства.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2024 року постановлено закрити підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представник позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим - повідомленням з відміткою «Укрпошти» про отримання 20.08.2024 р. повістки, а також повернутим на адресу суду без вручення конвертом.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Одеса народився ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 11221 та 03 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , де батьком дитини записаний - ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 07 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 03 вересня 2010 року за актовим записом № 1160 розірвано.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ст. ст. 4 ч. 1; 5 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Згідно висновку експерта № 50 від 31 січня 2024 року Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,9999%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , практично доведено.

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та вказаного висновку експертизи відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, 122, 125, 128, 129, 134 СК України, ст. 4, 12-13, 82, 141, 206, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса.

Виключити з актового запису про народження № 11221 від 03 листопада 2015 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції всі відомості про батька: «прізвище», «ім`я», «дату народження», а саме: ОСОБА_2 .

Внести зміни до актового запису про народження № 11221 від 03 листопада 2015 року складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, зазначивши у графі батько " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ".

Після внесення змін до актового запису про народження дитини видати нове свідоцтво про народження дитини.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30Б.

Суддя Н.О. Яровенко