Справа № 708/566/24
Провадження № 2/708/233/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Попельнюха А.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Лисенко І.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Куріловича С.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому засіданні в залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області спільну заяву сторін про укладення мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Куріловича С.О. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, яким просила суд визнати за нею право власності на частину житлового будинку садибного типу з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0644 га, кадастровий номер :04:000:0540, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.06.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання.

Під час підготовчого засідання відповідач ОСОБА_2 повідомив, що не заперечує щодо належності спірного майна до спільного сумісного майна подружжя та наявності у позивачки частки у праві власності на таке майно, проте просив суд надати час для узгодження зі стороною позивача умов мирової угоди.

Після оголошеної судом перерви у підготовчому засіданні сторонами була надана спільна заява про укладення мирової угоди та мирова угода, відповідно до якої сторони дійшли спільної згоди, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя позивачки та відповідача, яке було набуто ними під час перебування у шлюбі. Позивачка ОСОБА_1 відмовляється від позову про визнання права власності за нею на частину спільного сумісного майна подружжя та відмовляється від своєї частки у спільному сумісному майні подружжя на користь відповідача ОСОБА_2 . У свою чергу відповідач ОСОБА_2 у якості компенсації за відмову від частки у спільному сумісному майні подружжя сплачує ОСОБА_1 у строк не пізніше 15 днів з дня затвердження судом вказаної мирової угоди грошові кошти у сумі 8 500,00 доларів США.

У підготовчому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Курілович С.О. та відповідач ОСОБА_2 подану суду мирову угоду підтримали та просили її задовольнити. Кожен окремо підтвердив суду добровільність її укладення та наявність реальних можливостей до виконання, а також обізнаність із наслідками затвердження судом такої мирової угоди. Щодо її умов повідомили, що вирішення наявного майнового спору шляхом сплати грошової компенсації за належну позивачці частку виключить можливість настання спорів щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном у майбутньому, що відповідає інтересам сторін.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи та подану сторонами мирову угоду, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Право суду постановити ухвалу про закриття провадження у справі за результатами підготовчого засідання регламентовано п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61СК України).

Визначене положеннями статті 69 Сімейного кодексу України право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, передбачає можливість реалізації права на поділ майна незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визначені статтею 71 СК України, відповідно до норм якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Дослідивши матеріали справи та надану сторонами мирову угоду від 08.07.2024, судом встановлено, що вона стосується придбаного під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі нерухомого майна, укладена сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок. Визначена сторонами умова сирової угоди у частині сплати відповідачем на користь позивачки грошової компенсації вартості належної їй частки хоча і виходить за межі предмета спору, проте не порушує права сторін та інших можливих зацікавлених осіб, дає можливість сторонам врегулювати спірні правовідносини без повторного звернення до суду з іншими пов`язаними спорами, зокрема про виділ частки у натурі та/або визначення порядку користування спільним майном, можливого усунення перешкод у користуванні майном. Відповідно подана суду мирова угода за своєю суттю відповідає завданням цивільного судочинства та сприятиме ефективному захисту майнових прав сторін.

За таких обставин вказана мирова угода підлягає до затвердження судом з одночасним закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Порядок проведення розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду визначено статтею 142 Цивільного процесуального кодексу України, частиною першою якої передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат (ч. 4 ст. 142 ЦПК України).

При цьому суд враховує, що при зверненні до суду позивачка ОСОБА_1 від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом ІІ групи.

У свою чергу виходячи із наданих суду доказів, зокрема первинних правовстановлюючих документів, загальна ціна заявленого нею позову при зверненні до суду становила 95 950 грн, яка визначена судом виходячи із відомої з матеріалів справи оціночної вартості на момент набуття спірного будинку у розмірі 160 070,00 грн та спірної земельної ділянки в сумі 31 830,00 грн ((160 070,00 грн + 31 830,00 грн) х = 95 950,00 грн). За таких обставин, відповідно до п. 1.3.2.3. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», належний до сплати судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а саме 1 211,20 грн.

Таким чином, сума судового збору, яка відповідає його 50 % та підлягає поділу між сторонами, становить 605,60 грн. Проте, через наявність у позивачки підстав для звільнення її від сплати судових витрат, половина від суми судових витрат в сумі 302,80 грн, які підлягають розподілу у зв`язку із затвердження цієї мирової угоди, підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зі стягненням іншої його половини у сумі 302,80 грн з відповідача по справі ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 207, 255, 256 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладену у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Визнати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі на праві спільної сумісної власності набули право власності у рівних частках на таке нерухоме майно:

1)житловий будинок садибного типу з надвірними господарсько-побутовими спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0644 га, кадастровий номер :04:000:0540, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 права власності на таке нерухоме майно, а саме:

1)на частину житлового будинку садибного типу з надвірними господарсько-побутовими спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)на частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0644 га, кадастровий номер :04:000:0540, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 сплатити на користь ОСОБА_1 узгоджену сторонами угоди вартість частки у спільному сумісному майні подружжя в сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США протягом 15 днів з дня затвердження мирової угоди судом та припинити режим спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на набуте під час перебування у шлюбі майно.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

1)житловий будинок садибного типу з надвірними господарсько-побутовими спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0644 га, кадастровий номер :04:000:0540, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету витрати по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн (триста дві гривні 80 коп.).

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя закрити.

Роз`яснити, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 3 ст. 208 ЦПК України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники та їх адреси:

Позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , прож.: АДРЕСА_2 );

Представник позивачки: адвокат Курілович Сергій Олександрович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧР № 000534, видане Радою адвокатів Черкаської області 24.10.2013, адреса робочого місця адвоката: Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Чигирин, вул. Грушевського, буд. 16, каб. № 9);

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_3 , прож.: АДРЕСА_1 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ