Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

Справа №377/895/24

Провадження №2/377/474/24

30 грудня 2024 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гніденко Н.П, за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 25 782,32 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 7 200,00 грн; заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками 13 128,82 грн; інфляційних втрат 3 983,15 грн, трьох процентів річних 1 470,35 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн; на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа на оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.06.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С20.230.73860 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якого банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної на умовах: максимальний ліміт 200 000,00 грн; ліміт, доступний на момент відкриття кредитної лінії 5 000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 24% річних. Строк користування лімітом кредитної лінії- 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії з можливістю пролонгації. Банк свої зобов`язання виконав, відкривши поточний рахунок у валюті та надав клієнту можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5 000,00 грн. Клієнт здійснював користування кредитними коштами, що відображено у виписці по рахунку, але свої зобов`язання за договором не виконував, останній платіж здійснив 26.09.2019, внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком у загальному розмірі 20 328,82 грн, яка складається із заборгованості: за основним бором у сумі 7 200,00 грн, за нарахованими відсотками 13 128,82 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги до боржників, в тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № С20.230.73860 від 27.06.2017. 29.12.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, згідно з яким клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги до боржників, в тому числі і ОСОБА_1 за кредитним договором №С20.230.73860 від 27.06.2017. Усі нарахування, що відбулися до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» прав грошової вимоги, здійснювались безпосереднього АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. ОСОБА_1 прострочив узгоджені строки платежів за кредитним договором №С20.230.73860 від 27.06.2017, тому порушив зобов`язання і має нести передбачену частиною другою статті 625 ЦК України відповідальність і сплатити на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, відповідач має також сплатити: інфляційні втрати в сумі 3983,15 грн; три проценти річних в сумі 1 470,35 грн. Крім того, позивач поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,50 грн, на оплату послуг поштового зв`язку та витрати на оплату правової допомоги в сумі 5 200,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року судовий розгляд справи відкладено на 30 грудня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином через електронний кабінет, у поданому до суду клопотанні представник позивача - адвокат Маслюженко М.П. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлявся в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені 18 грудня 2024 року та 20 грудня 2024 року, тому вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відзив на позов не подав, причини неявки не повідомив.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 30 грудня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 27 червня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С20.230.73860 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки ( далі-угода С20.230.73860) ( а.с. 67).

Пунктом 1 угоди №С20.230.73860 встановлено, що банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну картку Master Card World, терміном дії 2 (два) роки з моменту її випуску.

Згідно з п. 3 угоди №С20.230.73860 банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на умовах укладення угоди становить 5 000,00 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних.

27 червня 2017 року ОСОБА_1 підписав згоду фізичної особи та довідку повідомлення, в якій сторони зазначили детальний розпис сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Валюта кредиту гривні; сума кредиту 5 000,00 грн; термін користування кредитом 12 місяців; погашення основної суми кредиту- щомісяця; сума щомісячного платежу 1 193,00 грн; термін внесення щомісячного платежу до останнього операційного дня платіжного періоду; орієнтовна реальна процентна ставка, річних 101,2 %; абсолютне значення подорожчання кредиту 4 298,00 грн ( а.с. 68-69).

ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за угодою № С20.230.73860 виконав у повному обсязі, відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_2 , встановив кредитний ліміт та видав платіжну карту, про що свідчить виписка по рахунку відповідача за період з 27.06.2017 по 23.11.2023 ( а.с.50-66).

Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № С20.230.73860 АТ «Ідея Банк», станом на 16 листопада 2023 року заборгованість становить 20 328,82 грн, з якої 7 200,00 грн - заборгованість за основним боргом; 13 128,82 грн- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками ( а.с. 49).

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» ( фактор) укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором ( а.с. 10-16).

Відповідно до п. 2.2. договору права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2 795 777,00 грн шляхом перерахування 100 % вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3-х робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписанням сторонами акту приймання- передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно п. 5.1 договору права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання Сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору.

З копій платіжних інструкцій № 566 від 17.10.2023, №608 від 17.11.2023 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» сплатило кошти фінансування відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу №16/11-23 від 16.11.2023: 17.10.2023 на суму 200 000,00 грн. та 17.11.2023 на суму 2 795 777,00 грн ( а.с.20).

З друкованого реєстру боржників №1 від 16.11.2023 до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 вбачається, що до переліку входить кредитний договір, позичальником за яким є відповідач ОСОБА_1 , сума боргу- 20 328, 82 грн( а.с. 17-19).

29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» (клієнт) та ТОВ «Санфорд Капітал» ( фактор) укладено договір факторингу № 29/12-23, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором ( а.с. 21-27).

Відповідно до п. 4.1 договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2933 447,18 грн шляхом перерахування 30 000,00 грн на рахунки клієнта в строк до 31.12.2023 та сплачує залишок суми фінансування у розмірі 2903 447,18 грн в строк до 01.03.2024.

Згідно з п. 5.1. договору права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору.

З копій платіжних інструкцій № 13 від 29.12.2023, № 1 від 28.02.2024, № 3 від 29.02.2024, № 4 від 29.02.2024, № 5 від 29.02.2024вбачається, що ТОВ «Сандфорд Капітал» сплатило кошти фінансування відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023: 29.12.2023 у сумі 30 000,00 грн; 28.02.2024 на суму 500 000,00 грн; 29.02.2024 на суму 1 900 000,00 грн; 29.02.2024 на суму 403 447,18 грн; 29.02.2024 на суму 100 000,00 грн ( а.с. 31-33).

З витягу з друкованого реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023, вбачається, що до переліку входить кредитний договір №С20.230.73860 від 27.06.2017, позичальником за яким є ОСОБА_1 , сума боргу- 20 328, 82 грн.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другоюстатті1054ЦКУкраїнивстановлено,що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 526ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи із положень частини першої статті 1054 ЦК України, у позичальника виникає обов`язок повернути кредит та сплатити проценти в тому випадку, коли кредитодавець надав грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що 27.06.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С20.230.73860 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на таких умовах: максимальний ліміт 200 000,00 грн; ліміт, доступний на момент відкриття кредитної лінії 5 000 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії 24% річних; строк користування лімітом кредитної лінії- 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії з можливістю пролонгації.

Первісний кредитор АТ «Ідея Банк» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № С20.230.73860 від 27.06.2017, відкрив відповідачу рахунок та встановив кредитний ліміт, яким відповідач користувався, що підтверджується випискою з рахунку.

При цьому суд враховує, що надана позивачем виписка з рахунку оформлена відповідно до вимог Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому є належним доказом, який підтверджує факт здійснення операцій між первісним кредитором та позичальником та підтверджує користування відповідачем кредитними коштами і наявну заборгованість.

Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц наголосив на тому, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

З огляду на викладене, суд вважає, що надання кредитних коштів ОСОБА_1 та наявність в останнього заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань підтверджується належними та допустимими доказами, в тому числі випискою по рахунку позичальника.

Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № С20.230.73860 від 27.06.2017 АТ «Ідея Банк», станом на 16 листопада 2023 року заборгованість становить 20 328,82 грн, з якої 7 200,00 грн- заборгованість за основним боргом; 13 128,82 грн -заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

При вирішенні питання про стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до частини другої статті 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Право позивача забезпечити свої права та інтереси на підставі частини другої статті 625 ЦК України настає тільки після спливу визначеного договором строку кредитування, який згідно з випискою за договором АТ «Ідея Банк» закінчився 26.09.2019.

З розрахунку позивача вбачається, що він просить стягнути інфляційні втрати в сумі 3 983,15 грн за період з жовтня 2019 року по лютий 2022 року та три проценти річних у сумі 1 470, 35 грн за період з 28.09.2019 по 23.02.2022.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат на заборгованість за договором кредиту за період з жовтня 2019 року по лютий 2022 року складає 3 983,15 грн, розмір трьох процентів річних за період з 28.09.2019 по 23.02.2022 складає 1 470, 35 грн. Вказані розрахунки відповідачем не спростовані (а.с. 77-78).

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором №С20.230.73860 від 27.06.2017 встановлений, а наявність заборгованості перед позивачем, який набув права вимоги до боржника, підтверджений матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 20.230.73860 від 27.06.2017 в сумі 20 328,82 грн, з якої 7 200,00 грн- заборгованість за основним боргом; 13 128,82 грн - заборгованість за процентами, а також інфляційних втрат - 3 983,15 грн, та трьох процентів річних - 1 470, 35 грн, всього на суму 25 782,32 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн, витрат на оплату послуг поштового зв`язку при направленні відповідачу позовної заяви з додатками в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 200,00 грн, які він поніс у зв`язку з розглядом справи.

За приписами частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат :

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного між ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженко Миколи Павловича, копію реєстру боржників від 09.04.2024, копію акту приймання передачі послуг з надання правничої допомоги № 2 від 10.05.2024, копію акту приймання передачі послуг з надання правничої допомоги № 4 від 12.08.2024. ( а.с. 34-46)

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати на довгостроковій основі, відповідно до умов цього договору правничу допомогу у відповідності до завдань клієнта, а Клієнт зобов`язується прийняти зазначені послуги та сплатити винагороду.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024 винагорода сума гонорару за надання правничої допомоги за цим договором .

Обсяг наданих послуг (виконання дій та заходів, визначених у п. 1.2 договору) по стягненню заборгованості з боржників, період їх надання та сума гонорару за надання вказаних послуг, визначається об`єднанням та зазначається в акті приймання передачі наданих послуг ( п. 3.4.1).

Відповідно до акту № 4 прийому передачі послуг з правничої допомоги від 12.08.2024, підписаного ТОВ «Фінансова компанія «Сандфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», вартість наданої послуги за проведення юридичного та фінансового аналізу одного боржника ОСОБА_1 та складання, підписання і подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з одного боржника становить 5 200,00 грн ( а.с. 43).

Відповідач свою позицію щодо заявленого позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не висловив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню у розмірі 5 200,00 грн, оскільки вказані витрати пов`язані з розглядом справи, є співмірними з предметом спору та складністю справи та підтверджуються належними доказами.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн ( а.с.2), який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с.1), то за правилами частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Вимога позивача про стягнення витрат на оплату послуг поштового зв`язку при направленні відповідачу позовної заяви з додатками в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, задоволенню не підлягає, оскільки вказані витрати не охоплюються положеннями статті 133 ЦПК України, а направлення копії позовної заяви з доданими документами відповідачу передує відкриттю провадження у справі та є процесуальним обов`язком позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором №0.230.73860 від 27.06.2017 в сумі: 20 328 гривень 82 копійки, яка складається із: 7 200,00 гривень- заборгованість за основним боргом; 13 128 гривень 82 копійки заборгованості за процентами, а також інфляційних втрат у сумі 3 983 гривні 15 копійок та трьох процентів річних у сумі 1 470 гривень 35 копійок, всього на загальну суму 25 782 гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 200 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», , місцезнаходження: вулиця Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68,69, місто Дніпро.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 30 грудня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич