Справа № 282/1266/23
Провадження № 2/282/32/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Наумчук-Їлмаз О.А.,

за участю:

представника позивача Козуб О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Любарської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Андрус Анатолій Валерійович, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Любарської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Андрус Анатолій Валерійович, про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить ухвалити рішення про визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Протягом трьох років до дня смерті матері ОСОБА_3 позивач постійно проживав без реєстрації разом з матір`ю у належному її житловому будинку.

Після смерті матері позивач здійснює догляд за належним матері житловим будинком та фактично володіє ним.

07 вересня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А.В. заведено спадкову справ №76/2023 та винесено постанову №261/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 у житловому будинку була зареєстрована одиноко.

Представник позивача вважає, що враховуючи те, що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець за законом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, він є таким, що прийняв спадщину після померлої матері, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив їх задовольнити. Посилаючись на практику Верховного Суду зазначив, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. В даному випадку позивач проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а тому є таким, що прийняв спадщину.

Представник Любарської селищної ради у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У поданому відзиві Любарська селищна рада заперечує щодо вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи тим, що у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини позивач має підтвердити чи встановити факт постійного проживання спадкоємця разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса від прийняття заяви, спадкоємець, який пропустив строк, має право подати позов до суду зазначивши причини його пропуску. У разі визнання причин пропуску поважними, суд визначає спадкоємцю додатковий строк для подання заяви.

Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Андрус Анатолій Валерійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву з якої слідує, що в зв`язку із завантаженістю в роботі, цивільну справу просить розглядати без участі нотаріуса. При винесені рішення покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №3.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років в с.Мала Деревичка Любарського району Житомирської області померла ОСОБА_3 , актовий запис №16.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2008 №18712075 Державного комунального підприємства Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації стверджується, що за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Довідка видана Глезненським старостинським округом Любарської селищної ради 22 серпня 2023 року №456 вказує на те, що останнім місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №16 від 26 вересня 2015 року було АДРЕСА_1 . Зареєстрована на день смерті була одиноко.

Із довідки виданої Глезненським старостинським округом Любарської селищної ради 22 серпня 2023 року №457 слідує, що ОСОБА_1 протягом трьох років до дня смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №16 від 26 вересня 2015 року, постійно проживав без реєстрації разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андруса А.В. від 07.09.2023 року №261/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.09.2023 №73859030 вказує, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 заведена спадкова справа №76/2023.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частини перша статті 1269 ЦК України).

Згідно зі статтями 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно абзаців 1, 15, 16 пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено: якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як визначається пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Отже, вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У матеріалах справи відсутні докази прийняття позивачем спадщини. Тому звернення позивача, якому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на спадкове майно, без звернення до суду з вимогами про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є передчасним.

На думку суду, позивачем обраний невірний спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на довідка Глезненського старостинського округу Любарської селищної ради №457 від 22 серпня 2023 року, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності, а не з заявою про встановлення факту постійного проживання.

Суд вважає безпідставним посилання представника позивача на практику Верховного Суду у постановах від 22.09.2021 у справі №227/3750/19; від 04.07.2018 у справі №404/2163/16 (провадження №61-15926св18), від 10.01.2019 у справі №484/747/17 (провадження №61-44149св18); від 21.10.2020 у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18), оскільки предметом даних позовів є встановлення факту проживання (не проживання) із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що не є тотожним позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.321, 328, 346, 381,1216, 1218, 1268,1269, 1272,1297, 1298, ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Любарської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Андрус Анатолій Валерійович, про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2024.

Головуючий суддя В.М. Носач