Справа №639/8496/24
Провадження №2-з/639/42/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

30 грудня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглядаючи у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову позивача ОСОБА_1 у цивільній справі №639/8496/24 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійним, стягнення грошових коштів та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача ФОП ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати недійсним договір оферти, укладений 09.04.2024 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплачених коштів у розмірі 64 377,10 грн. та 3 % річних у розмірі 89,95 грн. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Жовтневого районного суду міста Харкова у справі в порядку частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України нараховувати 3 % річних на суму основного боргу в розмірі 64 377,10 грн., починаючи з 06.12.2024 року до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих процентів з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2024 року позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійним, стягнення грошових коштів та стягнення моральної шкоди - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 24.12.2025 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті.

27.12.2024 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на банківські рахунки належні ФОП ОСОБА_2 відкриті у АТ «УНIВЕРСАЛ БАНК» МФО 322001 з переліком конкретних номерів 10 рахунків. В обґрунтування заяви, зокрема, зазначено, що оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення грошових коштів, за наявності нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном, а саме грошовими коштами, наявними в нього на рахунках незастосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту коштів на банківських рахунках відповідача буде безумовно порушувати баланс інтересів сторін.

Суд, дослідивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову на даний час задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів очевидної і об`єктивної загрози порушення її прав, як позивача шляхом можливого розпорядження своїм майном, а саме грошовими коштами наявними у відповідача одразу на декількох банківських рахунках. Позивачем не надано жодного доказу належності вищевказаних рахунків відповідачу. Крім того, позивачем та її представником не доведено факт того, що невжиття саме таких за обсягом заходів (незважаючи на необізнаність про обсяг грошових коштів, що знаходяться на вказаних рахунках) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, визначивши ціну позову в розмірі 74467,05 грн. Всі інші доводи заявника стосуються підстав та предмету позову, з якими позивач звернулася до суду, однак оцінка таким доводам може бути надана судом лише за результатами розгляду справи по суті в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153, 189, 197, 198, 200, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову позивача ОСОБА_1 у цивільній справі №639/8496/24 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання договору недійним, стягнення грошових коштів та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н.В. Баркова