Справа № 355/2199/24
Провадження № 2/355/1070/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року 05 грудня 2024 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Баришівської селищної ради Броварського району Київської області про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 .

При житті ОСОБА_2 ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка (пай) розташована на території Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № НОМЕР_1 площею 0,8080 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті чоловіка, ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачка ОСОБА_1 не зверталася, однак на день смерті чоловіка позивачка з ним була зареєстрована та проживала за однією адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №615 від 17.10.2024 року, а отже вважаєся такою що прийняла спадщину відповідно до ст.. 1268 ЦК України.

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 окрім позивачки немає.

Нещодавно звернувшись до Баришівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розташовану на території Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № НОМЕР_1 площею 0,8080 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачка ОСОБА_1 отримала відмову.

Відмова мотивована тим, що в позивачки відсутній документ який підтверджує право власності ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку розташовану на території Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № НОМЕР_1 площею 0,8080 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того в свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 25.08.1990 року прізвище позивачки та прізвище її чоловіка записано « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 », в паспорті громадянки України виданого на ім`я ОСОБА_1 прізвище записано « ОСОБА_4 », в свідоцтві про смерть прізвище чоловіка позивачки записано « ОСОБА_4 ». В зв`язку з такими розбіжностями виникає необхідність у встановленні факту шлюбних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз прізвища ОСОБА_5 , ОСОБА_4 /Белоцький, є ідентичними.

В зв`язку з такими обставинами в нотаріальній конторі для реалізації спадкових прав позивачці було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Проведення підготовчого засідання призначено на 05.12.2024р.

05.12.2024 р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Баришівської селищної ради - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача.

05.12.2024 р. на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_6 - щодо розгляду справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання

відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.08.2008 р. (а.с.10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.08.1990 р., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одружилися 25.08.1990 р, прізвище дружині присвоєно « ОСОБА_3 » (а.с. 13).

Зі змісту довідки № 615 від 17.10.2024 року виданою Коржівським старостинським округом виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області вбачається що ОСОБА_1 дійсно на день смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , вела з ним спільне господарство, здійснювала догляд та провела поховання чоловіка (а.с. 15).

Зі змісту довідки № 614 від 17.10.2024 року виданою Коржівським старостинським округом виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області вбачається, що за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка (пай) розташована в адміністративних межах Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області ділянка № НОМЕР_1 площею 0,8080 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 614).

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1690-n від 06.11.2024 прізвища ОСОБА_4 / ОСОБА_3 , ОСОБА_4 /Белоцький, є ідентичними (а.с. 17).

Листом державного нотаріуса Баришівської державної нотаріальної контори Малиновською Н.В. № 1254/01.16 від 12.11.2024р., було повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.18).

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч.1 т. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.

Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з відсутністю право встановлюваних документів.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 : Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 11 роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям урегульований Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року.

Відповідно до пункту 2, 5 зазначеного Указу Президента України № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 76, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка платника податків НОМЕР_4 ), постійно проживала на час відкриття спадщини разом з чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 за однією адресою по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (картка платника податків НОМЕР_4 ), є дружиною ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (картка платника податків НОМЕР_4 ) право на земельну ділянку (пай) розташовану на території Коржівського старостинського округу Броварського району Київської області діл. № НОМЕР_1 площею 0,8080 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева