Провадження №2/748/811/24
Єдиний унікальний № 748/3072/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2024 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретар Крошка І.С.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус України», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно отриманих коштів за скасованим виконавчим написом,

В С Т А Н О В И В :

04.07.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить:

1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 55204 від 11.06.2021 р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» коштів за кредитним договором № 3311986 від 08.12.2020 р. в розмірі 39 996,00 грн;

2) стягнути з ТОВ «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 , в розмірі 39 996,00 грн, в рахунок повернення коштів стягнутих за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

3) стягнути з ТОВ «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 , витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн та 2 422,40 грн за сплату судового збору (1 211,20 грн за визначення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 1 211,20 грн стягнення безпідставно отриманих коштів за скасованим виконавчим написом).

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 ніколи не укладав договорів з ТОВ «Авентус Україна», як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі № 55204 від 11.06.2021 р. Ніколи не отримував коштів, тим більше кредитних від ТОВ «Авентус Україна». Жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено між позивачем та відповідачем. Водночас грошові кошти від відповідача не отримувалися. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримував від ТОВ «Авентус Україна». Нотаріусом, при вчиненні вищезазначеного виконавчого напису, не було перевірено безспірності заявлених вимог.

Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі № 55204 від 11.06.2021 р., не є безспірними. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 переконаний, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений із ним, а тому при вчиненні виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість позивача за кредитним договором, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р.

Також позивач звертає увагу на те, що для вчинення напису, кредитний договір має бути нотаріально посвідчений і наданий нотаріусу, а відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р., справа № 910/10374/17 в п. 77-91, було порушено процедуру видачі виконавчого напису, за яким кредитний договір не вчинений в нотаріальній формі відповідно до вищезгаданої Постанови. Разом з тим, в матеріалах нотаріальної справи відсутні первинні документи, які б підтверджували, що позивач отримав від кредитора будь-які кошти, а також, як вбачається із матеріалів справи, нотаріусу не подавались жодні первинні платіжні документи про здійснення платежів від кредитора до позичальника.

Позивач звертається з даним позовом до суду, оскільки вважає, що фактично стягнуті та перераховані на підставі оскаржуваного виконавчого напису грошові кошти у сумі 39 996,00 грн є коштами, які набуті ТОВ «Авентус Україна» безпідставно, а тому підлягають поверненню на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 10.07.2024 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

05.08.2024 р. до суду надійшов відзив через електронний суд від представника відповідача, в якому той зазначає, що заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, оскільки вважає позов необґрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідач вважає, що твердження позивача стосовно того, що останній не укладав кредитного договору із ТОВ «Авентус Україна» не відповідає дійсності, оскільки укладення даного договору проходило в онлайн-режимі, де у оформленні даного кредиту клієнт підтвердив, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом та використовується ним як аналог власноручного підпису. Також, про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута кнопка позивачем «Погоджуюсь» у особистому кабінеті, після чого Товариство надіслало для ОСОБА_1 засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коді, який клієнт ввів та цим самим підтвердив підписання кредитного договору згідно ЗУ «Про електронну комерцію».

Крім того, відповідач зазначає, що 19.06.2020 р., при укладенні кредитного договору позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення кредитного договору, а саме: 1) клієнт самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з правилами та умовами кредитного договору; 2) після чого виявив намір вступити з ТОВ «Авентус Україна» в договірні відносини на умовах, визначених правилами; 3) після узгодження розміру кредиту, строку та умов кредитування, кредитний договір було підписано з позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, та з врахуванням вимог ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, 08.12.2020 р., між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3311986 про надання споживчого кредиту (а.с.51-54), згідно якого Товариство надало позивачу кошти в розмірі 11 950,00 грн, на умовах, встановлених Договором, а саме Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені вищезазначеним Договором. Переказ коштів, як стверджує відповідач, здійнесно 08.12.2020 р., шляхом перерахування на банківську картку клієнта. (а.с.56) Разом з тим у відзиві відповідач звертає увагу і на те, що позивач є клієнтом Товариства з 19.02.2020 р. та до вказаного кредитного договору уклав ще 7 кредитних договорів, належним чином виконавши всі зобов`язання за ними. (а.с.55) Таким чином, твердження позивача, щодо відсутності кредитних правовідносин між сторонами не відповідає дійсності, чим вводить суд в оману, що спростовується вищевикладеним.

Що стосується посилання позивача, що виконавчий напис нотаріуса № 55204 від 11.06.2021 р. не підлягає виконанню, так як вчинений з порушенням діючого законодавства України, то відповідач не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки переконанинй, що при винесенні оскаржуваного виконавчого напису приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було дотримано вимоги чинного законодавства, які визначено при вчинення виконавчих написів нотаріусами з огладу на наступне. Так, для вчинення виконавчого напису, як зазначає відповідач у своєму відзиві, Товариством було направлено нотаріусу документи, які передбачені переліком та порядком, а саме: 1) заяву про вчинення виконавчого напису; 2) кредитиний договір № 3311986 про надання споживчого кредиту від 08.12.2020 р.; 3) копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; 4) виписка з особового рахунку; 5) копія довіреності представника. Позивач мав заборгованість за кредитним договором перед Товариством у розмірі 39 196,00 грн, яка складається з: 11 950,00 грн заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 27 246,00 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. Плата за вчинення виконавчого напису становить 800,00 грн. Загальна сума стягнення, разом з понесеними відповідачем витратами за вчинення виконавчого напису, складає 39 996,00 грн. Таким чином, Товариством нараховано проценти за користування кредитним коштами виключно до умов Договору, надано нотаріусу Виписку з особового рахунку за Кредитним Договором № 3311986 позивача із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка підлягає стягненню у примусовому порядку та є безспірною. Отже, як вважає відповідач, Товариством було надано всі необхідні документи нотаріусу для вчинення виконавчого напису, що встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також відповідач звертає увагу на те, що нотаріус при вчинення виконавчого напису не встановлює права і обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у Постанові від 20.05.2015 р. у справі № 6-158цс15 та Верховного Суду у Постанові від 07.02.2018 р. у справі № 204/4071/14-ц. Крім того, позивачем не надано належним та допустимих доказів в обґрунтування свого позову щодо факту підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом. З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що нотаріусом правомірно вчинено виконавчий напис № 55204 від 11.06.2021 р. у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо стягнення з Товариства на користь позивача коштів, без достатньої правової підстави, то відповідач також не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки є необґрунтованим та безпідставним з огляду на наступне. Так, 08.12.2020 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладеного Договір № 331198 на умовах зазначених вище. Невиконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором призодить до порушення прав Товариства як кдеритора, а тому відповідач був вимушений звернутися до нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Приватним нотаріусом Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 55204 від 11.06.2021 р. В подальшому Товариство звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палагіна О.П. з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 55204 від 11.06.2021 р. У зв`язку з цим, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палагіним О.П., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 66714454, якою звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 . Відповідач у своєму відзиві звертає також увагу і на те, що кошти, які були стягнуті в межах виконавчого провадження ВП № 66714454 не підлягають поверненню, оскільки стягнення коштів здійснювалось на виконання Кредитного договору № 3311986 про надання споживчого кредиту від 08.12.2020 р., укладеного між Товариством та позивачем, який на той час був діючим, а позивачем умови договору не виконано, тобто заборгованість не сплачено, договір в судовому порядку недійсним не визнавався, а тому наявна правова підстава для отримання Товариством коштів. Однак позивач за весь час користування кредитними коштами не добросовісно виконував покладені на нього зобов`язання передбачені умовами Кредитного договору, та жодного разу не сплатив кошти з метою погашення кредитної заборгованості. Також у відзиві відповідач інформує суд, що станом на дату подання відзиву заборгованість позивача перед Товариством відсутня. (а.с.57) Разом з тим, у випадку задоволення позову в частині стягнення з Товариства на користь позивача суми у розмірі 39 996,00 грн стягнутих на підставі ВП № 66714454, Товариство буде вимушене здійснити перерахунок по кредитному договору Позивача, відповідно кредитну заборгованість буде відновлено, що в свою чергу зумовить Товариство до подальшого звернення до суду з метою стягнення заборгованості по кредитному договору.

Також, представник відповідача не погоджується та заперечує проти стягнення з ТОВ «Авентус Україна» понесені витрати позивачем на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, оскільки вважає, що вони є необґрунтованими, завідомо безпідставними та завищеними. У своєму відзиві представник відповідача також зазначає, що аналізуючи дану позовну заяву та інші вчинені дії з надання правничої допомоги позивачу на предмет складності, обсягу та часу, витраченого для його складання, Товариство вважає, що заявлений представником розмір витрат на правничу допомогу в суд є явно неспівмірним та завищеним зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, а тому представник ТОВ «Авентус Україна» просить суд, прийняти клопотання викладене у відзиві щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу та у разі задоволення заявлених позовних вимог зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката до 2 000,00 грн.

Відповідь на відзив від представника позивача не надійшла.

Пояснення та витребувана від третіх осіб інформація не надходила.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 08.12.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3311986 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідачем надано позивачу кошти в розмірі 11 950,00 грн. Згідно вищевказаного кредитного договору, сторони погодили істотні умови договору, а саме: строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить в день від суми кредиту 1,90 %, знижена процентна ставка 1,43 %. (а.с.14-17)

11.06.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 55204, про стягнення з ОСОБА_1 за період з 07.01.2021 р. по 23.04.2021 р. 39 196,00 грн заборгованості за кредитним договором від № 3311986 від 08.12.2020 р., укладеним з ТОВ «Авентус Україна», з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 11 950,00 грн, строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 27 246,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн, на користь ТОВ «Авентус Україна», стягувач за вказаним кредитним договором. Плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом становить 800,00 грн, тобто загальна сума, що підлягає стягненню становить 39 996,00 грн. (а.с.18)

29.07.2024 р. представник ТОВ «Авентус Україна» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. з проханням відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису зазначеного вище. (а.с.19)

06.09.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 55204, виданого 11.06.2021 р. (ВП № 66714454). (а.с.12)

Згідно із постанови про закінчення виконавчого провадження № 66714454 від 26.03.2024 р. винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П., встановлено, що з позивача, на підставі виконавчого напису № 55204 виданого 11.06.2021 р., стягнуто 39 996,00 грн на користь ТОВ «Авентус Україна». (а.с.13)

Згідно із відповіді на запит від 01.07.2024 р. надану приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П., встановлено, що при виконання виконавчого напису № 55204 вчиненного 11.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 39 996,00 грн на виконання якого було відкрито виконавче провадження № 66714454, з ОСОБА_1 за весь час відкриття виконавчого провадження було стягнуто 60 482,09 грн, які розподілено в порядку визначеному ст. ст. 45-47 ЗУ «Про виконавче провадження» та перераховано: 1) на користь ТОВ «Авентус Україна» - 39 996,00 грн, як кошти спрямовані на погашення боргу за виконавчим документом та 300,00 грн як кошти повернення авансового внеску стягувача на здійснення витрат виконавчого провадження; 2) на користь приватного виконавця Палігіна О.П. 4 593,43 грн, з них 3 999,60 грн, як кошти основної винагороди та 593,83 грн витрати виконавчого провадження. Також, кошти в сумі 15 592,66 грн було повернуто ОСОБА_1 , як такі, що надміру сплачені, відповідно до платіжних інструкцій від 26.03.2024 р., 05.04.2024 р. та 13.04.2024р. (а.с.20)

Згідно із адвокатським запитом від 29.06.2023 р. адвоката Переверзєва О.О., встановлено, що представник звертався до ТОВ «Авентус Україна» з проханням надати інформацію, а саме: 1) повідомити, чи є ОСОБА_1 клієнтом (позичальником) у ТОВ «Авентус Україн»; 2) якщо так, то надати попію кредитного договору, із розрахунком вартості кредиту; 3) повідомити розмір заборгованості ОСОБА_1 , станом на день отримання запиту; 4) у разі відступлення права вимоги надати копію договору факторингу. (а.с.21) Також, представник позивача просив надати ТОВ «Авентус Україна» належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, що стосується стягнення на користь ТОВ «Авентус Україна» з ОСОБА_1 коштів за кредитним договором. (а.с.22)

Згідно із графіком платежів до договору про надання споживчого кредиту № 3311986 від 08.12.2020 р., наданий відповідачем у відзиві, встановлено, що дата повернення та сплати нарахованих процентів по даному кредиту: 07.01.2021 р., сума кредиту: 11 950,00 грн, сума нарахованих процентів: 5 108,63 грн, разом до оплати: 17 058,63 грн, споживач: ОСОБА_1 (а.с.54)

Відповідно до повідомлення від 31.07.2024 р. наданого ТОВ «ФК «Контрактовий дім», встановлено, що операція, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 р. пройшла успішно. Так, № транзакції 927653900, сума (грн) 11 750,00 грн, валюта UAH, дата прийняття 29.03.2021 р., номер замовлення 16682088, номер картки НОМЕР_1 , статус прийнято. (а.с.56)

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою ст. 39 ЗУ «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Статтею 88 Закону, визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка піддягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в ЗУ «Про нотаріат» та Порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 р. визнано незаконним та нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб, у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття".

Виконавчий напис нотаріуса відповідно до якого стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна», вчинений 11.06.2021 р., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., яка керувалася розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитним відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом із тим «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», який затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 не скасованій рішення суду частині не передбачає права нотаріуса вчиняти виконавчі написи на підставі кредитних договорів, які нотаріально не посвідчені.

На вимогу суду, згідно ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі від 10.07.2024 р., у частині витребування у приватного нотаріуса належним чином засвідченої копію нотаріальної справи при вчиненні виконавчого напису № 55204 від 11.06.2021 р. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» коштів за кредитним договором № 3311986 від 08.12.2020 р. в розмірі 39 996,00 грн, суду надана не була.

Таким чином, беручи до уваги також відзив на позовну заяву відповідача, серед документів наданих фінансовою установою нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, відсутній.

Відповідно до п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Велика Палата Верховного Суду вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця/боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця/боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 р., справа № 645/1979/15-ц).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Доказів отримання ОСОБА_1 будь-яких повідомлень-претензій про існуючу заборгованість за кредитними зобов`язанням, що надсилалась в установленому порядку в матеріалах справи не міститься, крім заяви про примусове виконання рішення від 29.07.2021 р. ТОВ "Авентус Україна", де в заяві місце реєстрації позивача відрізняється від теперішнього, а відтак відсутня можливість боржнику реалізувати своє право щодо пропозиції відносно боргу в зобов`язанні, тож не можна визнати як підставність позиції відповідача та висновку суду про безпірність вимог кредитора.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Оосба зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положенням Глави 83 ЦК України, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однієї із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно із постановою Верховного Суду від 08.09.2021 р. справа № 201/6498/20 у мотивувальній частині, абз. 13, встановлено, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньоъ правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судовго акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Отже, беручи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, дослідивши його та всі надані матеріали в ньому, а також проаналізувавши надану позовну заяву та додані до неї документи, суд констатує факт, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису відповідачем не було надано приватному нотаріусу оригінал нотаріально посвідчено договору, а також документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Зазначене в сукупності є безумовною підставою для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки підстава, через яку було стягнуто із позивача на користь відповідача кошти на підставі вищевказаного виконавчого напису відпала, то суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти у повному обсязі, як такі, що були безпідставно набуті.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується розподілу судових витрат між сторонами, то суд вирішив це наступним чином.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що види судових витрат, які складаються щ судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи по суті.

29.06.2024 р. позивач уклав договір про надання правничої допомоги із Адвокатським об`єднанням «Рябінін, Переверзєв та партнери». (а.с.11)

Згідно із актом прийняття-передачі наданих послуг, судових витрат (сами гонорару за надану правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 29.06.2024 р.) від 29.06.2024 р., встановлено, що загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги в гривнях становить 10 000,00 грн. (а.с.10)

Представник відповідача у своєму відзиві від 05.08.2024 р. заявив клопотання щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу в разі задоволення позову до 2 000,00 грн.

За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та інші правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховуючи вимоги п. 1-3 ч. 4 ст. 137 ЦПК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також врахувавши клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що витрати на послуги адвоката загальною сумою 10 000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданої роботи та часом її виконання, а тому суд виріши задовольнити клопотання представника позивача та зменшити розмір витрат на правничу (правову) допомогу до 2 000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції, код документа 9347-0533-9491-3422 від 02.07.2024 р., встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 211,00 грн. (а.с.1)

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

За таких підстав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомого адвоката в розмірі 2 000,00 грн та 1 211,20 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 258, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 18, 1212 ЦК України, ЗУ «Про Нотаріат», Порядком вчиненнення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (, місцезнаходження: м. Київ, просп. Берестейський, буд. 90-А), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Приватний виконавець округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович (м. Чернігів, пр-т. Перемоги, буд. 139, офіс 203), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно отриманих коштів за скасованим виконавчим написом задовольнити у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 55204 від 11.06.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» коштів за кредитним договором № 3311986 від 08 грудня 2020 року в розмірі 39 996 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 , в розмірі 39 996 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок, в рахунок повернення коштів стягнутих за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок та 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок за сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Кухта