Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5323/24
Номер провадження2/711/2024/24
РІШЕННЯ
02 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
в складі: головуючого - судді Кондрацької Н.М.
при секретарі: Мелещенко О.В.,
адвоката Манзар Т.В.,
представника третьої особи Вічканя В.М.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манзар Тетяна Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -
У провадженні Придніпровського районного суду міста Черкаси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Черкаськох міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу у вихованні та спілкуванні з дитиною.
У позовній заяві зазначається наступне. Позивач ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_2 з 20.02.2020 року по 21.11.2022 року перебували у шлюбі.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022 року по справі N? 711/4949/22 розірвано шлюб, укладений 20 лютого 2020 року (актовий запис N? 0б) між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП в матеріалах справи відсутній; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), який зареєстрований у Черкаському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2023 року по справі N? 711/4218/23 стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмір частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2023 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Виконавчого комітету Служби у справах дітей Черкаської міської ради N? 366 від 06.10.2023 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_4 » було вирішено «Встановити батькові ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 щопонеділка, щосереди та п?ятниці з 16-00 до 19-00; другі вихідні місяця по суботах та неділях з 09-00 до 20-00; тиждень взимку та два тижні влітку за домовленістю між батьками; без присутності матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути»

Малолітня дочка сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після розірвання шлюбу, проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 . 3 того часу, відповідачка всіляко перешкоджає позивачу бачитися з донькою, внаслідок чого він змушений був звертатися до органів поліції 26.02.2024 року та 01.03.2024 року про що свідчить повідомлення від 11.03.2024 року за N? B-145/41/24/01-2024 року з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та повторно із заявою до служби у справах дітей .

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Черкаської міської ради за N? 24/18 від 08.05.2024 року Про розгляд заяви ОСОБА_1 та прийняття заходів впливу було вирішено: «Доцільно попередити ОСОБА_2 про адміністративну відповідальність у разі вчинення нею перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , та невиконане рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради від 06.10.2023», проте це не принесло ніякого результату.

Позивач на даний час, так і не має можливості побачити свою доньку, поспілкуватися з нею, брати участь у її розвитку та вихованні.

Просить у позові усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом зобов?язання ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у визначеному способі участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_4 згідно рішення Служби у справах дітей Виконавчого комітету Черкаської міської ради N? 366 від 06.10.2023 року: щопонеділка, щосереди та п?ятниці з 16-00 до 19-00; другі вихідні місяця по суботах та неділях з 09-00 до 20-00; тиждень взимку та два тижні влітку за домовленістю між батьками; без присутності матері та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Та 15000 грн. за правничу допомогу.

Ухвалою суду від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

На адресу суд 01.10.2024 надійшов відзив представника відповідача адвоката Прядки В.М. У відзиві зазначає, що в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач з січня 2024 року всіляко перешкоджає позивачу бачитись з донькою та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування.

Проте, вказане твердження не відповідає дійсності. Відповідач не чинила перешкоди у спілкування з дитиною, а добровільно на взаємних умовах з позивачем передавала дитину батькові з урахуванням стану її здоров?я дитини та її вільного часу. На підтвердження надає знімки екрану телефону з листуванням позивача та відповідача у застосунку «Viber».

Отже, вбачається, що відповідачем виконувався встановлений Службою у справах дітей графік побачень з дитиною, більше того відповідач передавала дитину за спільною домовленістю з позивачем і поза межами встановленого графіку. Отже, перешкоджань у спілкуванні з дитиною для позивача відповідачем не створювались, а твердження позивача про те, що відповідач з січня 2024 року всіляко перешкоджає позивачу бачитись з донькою та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, - не знайшло свого підтвердження.

Варто зазначити, що протягом орієнтовно 6-и місяців позивач не здійснював жодного зв`язку з відповідачем.

Окрім того, позивач має заборгованість зі сплати аліментів на дитину.

Як вірно зазначено у позові, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2023 року, справа N? 711/4218/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2023 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

У Першому відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження N? 73885278 з примусового виконання виконавчого листа N? 711/4218/23 виданого 14.12.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2023 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, яке відкрито ІНФОРМАЦІЯ_5 .

22.07.2024 року, в інтересах позивача, адвокат звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) з адвокатським запитом N?139/24 відповідно до якого просив, надіслати довідку розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, які зобов`язаний сплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 у зв?язку з виконанням ним виконавчого листа N? 711/4218/23 з зазначенням даних: - про розмір платежів, які нараховувались боржнику у відповідному місяці та розмір коштів, які ним сплачені у відповідному місяці; - суму загальної заборгованості станом на день надання відповіді; - окремо зазначити конкретні дати та суми сплати боржником коштів (до прикладу: сплачено кошти: 18.07.2024 року - 200 грн., і т.д.)»

25.07.2024 року Перший відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) направило лист N? 72518 відповідно до якого повідомило, що дійсно станом на 25.07.2024 року заборгованість зі сплати аліментів в межах ВП N? 73885278 становить 11 770, 31 грн.

Аліменти боржником сплачувались 27.07.2023 року - 2085, 00 грн., 31.08.2023 року - 1675,00 грн., 29.09.2023 року - 1675,00 грн., 22.02.20234 року - 4,32 грн., 27.02.2024 року - 3354,25 грн., 28.03.2024 року - 1851,50 грн., 30.04.2024 року - 1851, 50 грн., 23.05.2024 року - 1851,50 грн., 23.05.2024 року - 3000.00 грн., 03.06.2024 року - 6000.00 грн., 29.06.2024 року -1851,50 грн.

Державним виконавцем також надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з якого вбачається заборгованість - 11 770,31 грн.

3 вказаного Розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти позивачем періодично не сплачувались у зв?язку з чим має заборгованість, тобто не приймає участі у вихованні дитини та самоусунувся від виховання.

Отже, відповідач не заперечує щодо участі батька у вихованні дитини та передачу йому доньки у встановлені між сторонами дні та години. Проте, пропонує позивачу змінений графік.

Просить поновити строк для подачі відзиву у справі 711/5323/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей ЧМР, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вхованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною; Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей ЧМР, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково. встановити батькові, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) спосіб участі у спілкуванні та вихованні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме кожного тижня щопонеділка або щоп?ятниці з 10.00 год. до 14.00 год. за попередньою домовленістю між Сторонами про конкретний день тижня; У другі вихідні місяця по суботах та неділях: у суботу з 14.00 год. до 19.00 год., у неділю: з 10.00 год. до 19.00 год.; В дні народження дитини: Об серпня кожного року по чотири години часу у проміжку з 10.00 год. до 20.00 год. за попередньою домовленістю між Сторонами про конкретний час доби; -В дні народження батька: 26 вересня кожного року по чотири години часу проміжку з 10.00 год. до 20.00 год. за попередньою домовленістю між Сторонами про конкретний час доби; - 31 грудня кожного року по чотири години часу у проміжку з 10.00 год. до 23.00 год. за попередньою домовленістю між Сторонами про конкретний час доби. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареестрованого за адресою АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені нею судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача до суду через електронну систему «Електронний суд» надіслоно відповідь на відзив, у якому фактично викладена позиція щодо позовних вимог та зазначено, що визначиний порядок спілкування з дитиною є зручним для позивача, який працює так і для щодоненного ритму дитини. Також надала довідку про відсутність заборгованості позивача за аліментами.

Ухвалою суду від 07.10.2024 із занесенням до протоколу судового засідання ухвалено про закриття підготовчого судового засідння то призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Манзар Т.В. підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задоволити. Пояснили, що відповідачка не відповідає на дзвінки позивача, уникає зустрічей, не відкриває двері, коли позивач приїжджає до дитини у визначений рішенням органу опіки час. Повідомив, що щодо хвороби та щодо отруєння дитини немає доказів. Пригадує випадок, коли дитини зустріла батька та кинулась на шию, то мати дитини силоміць «відривала» дитину у батька. Просили відшкодувати судові витрати.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, у заяві просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник третої особи підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити. Вважає, що це відповідає інтересам дитини. Додав, що на засіданні члени комісії не знайшли доказів того, що відбулось отруєння у дитини через харчування з боку батька. Повідомив, що рішення комісіє є компромісом для батьків, на яке вони погодились, а маьти дитини не заперечувало щолдо такого рішення.

Свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що є тіткою позивача. Їй відомо, що мати відповідач у справі перешкоджає батькові позивачу у зістрічах з дитиною, не відкриває двері, це стало приводом для виклику поліції. Була свідком випадку, коли мати силоміць забирала дитину від батька. Характеризує зі свого боку позивача як хорошого батька, дитина прихильна до нього.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2020, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 1285. Батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022 вбачається шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2023 вбачається, що стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмір частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.06.2023 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В судовому засіданні було встановлено що між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дочкою. Вказане частково обумовлено об`єктивними обставинами такими як втрата сімейних стосунків сторін, їх окремим проживанням.

Відповідно до ч.4 ст.157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом не встановлено, що сторони укладали договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків в порядку статті 157 СК України.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей.

Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, зазначає, що мати ухиляється від виконання рішення служби у справах дітей виконавчого комітетуц Черкаської міської ради та обмежує його права у спілкуванні з дитиною.

Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із дочкою та брати участь у її вихованні.

З дослідженого у судовому засіданні рішення служби у справах дітей Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 366 від 06.10.2023 вбачається, шо розглянувши заяву ОСОБА_1 служба у справах дітей вирішила встановити батькові ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , щопонеділка, щосереди та щоп?ятниці з 16-00 до 19-00; другі вихідні місяця по суботах та неділях з 09-00 до 20-00; тиждень взимку та два тижні влітку за домовленістю між батьками; без присутності матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Також у рішенні комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради від 08.05.2024 № 24/18 йдеться про те, що ОСОБА_1 з липня 2023 відмовляють у побаченнях з дитиною. Тому він вимушений звертатися до поліції. З січня 2024 року він не може реалізувати своє право як батько на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. ОСОБА_6 раз бачився з дитиною 27.02.2024, коли зустрівсяч з дитиною, а мати дитини вчинила конфлікт, стала виривати дитину. Більше він дитину не бачив, мати не відповідає на дзвінки та повідомила,що змінила місце проживання. На засіданні комісії ОСОБА_2 повідомила, що її не влаштовує графік побачень батька з дитиною, але не змогла аргументувати свої вимоги та заперечення.Комісія вирішила щодо доцільності попередження ОСОБА_2 про адміністративну відповідальність у разі вчинення нею перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , та невиконане рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради від 06.10.2023.

Відповідно до відповіді від 11.03.2024 Департаменту патрульної поліції УПП в Черкаській області повідомлення від ОСОБА_1 відносно колишньої друждини, яка перешкоджеє спілкувнні батькові з дитиною надходили на спеціальну лінію «102» 26.02.2024 о 16.16 та 01.03.2024 о 16.24.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статей 3,18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи.

Відповідно до вимог статей 11,15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання дочки. Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні дочки може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього.

При цьому для визначення способів спілкування батька із донькою, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини та його бажання щодо такого спілкування.

Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер.

Тому, суд приходить до висновку, що доцільним буде встановити позивачу для участі у вихованні та слідкуванні з дитиною дочкою ОСОБА_7 , 2020 року народження, такий спосіб його участі у вихованні: щопонеділка, щосереди та щоп?ятниці з 16-00 до 19-00; другі вихідні місяця по суботах та неділях з 09-00 до 20-00; тиждень взимку та два тижні влітку за домовленістю між батьками; без присутності матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд не бере до уваги запропонований представником позивача спосіб побачень батька з дитиною, оскільки він не є обгрунтованим, не аргументований та не доведений належними та допустимим доказами.

Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачем у позові.

Позиція відповідачки та її представника зводиться до того, що вона не чинить перешкод у спілкуванні батька з дитиною, однак суд не бере її до уваги, оскільки відсутність таких перешкод не призвели б до звернення позивача до суду за захистом свого права на спілкування з донькою.

При цьому, будь-яких вагомих аргументів, які б свідчили про те, що таке спілкування було можливе та з її боку вчинялися якісь дії для того, щоб позивач мав змогу поспілкуватися здитиною, відповідачка не надала.

Також під час судового розгляду не встановлено, що зустрічі батька з дитиною негативно впливають на останню.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дочкою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення у цій частині.

Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу та судового збору суду зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до умов Договору №39 від 25.06.2024, укладеного між адвокатом Манзар Т.В. та ОСОБА_1 , сторони погодили, що гонорар адвоката втсановлюється окремою угодою.

Так, відповідно до Додаткового длоговору від 04.10.2024 оплата послуг адвоката становить 15 000 грн. та містить перелік виконаних: підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, заяв та представлення ітересів кллієнта в судових засіданнях.

Також суду наданий акт від 04.10.2024 прийому наданих послуг до Договору про наданн яправової допомоги № 39 від 25.06.2024 та квитанцію № 37, згідно якої ОСОБА_1 сплатив адвокатау Манзар Т.В.15000 грн за надання юридичних послуг.

Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суть спору та причини виникнення такого, а також не подану представником відповідача заяву про зменшення судових витрат на правничу допомогу, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 10 000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача

Позивачем, при зверненні до суду було сплачено судовий зьір у сімі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 01.07.2024.

Отже, за таких обставин з відповідача слід стігеніти сплачену суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

В И РІ Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манзар Тетяна Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 16 год 00 хв по 19 год 00 хв;

другі вихідні кожного місяця по суботах та неділях з 09 год 00 хв суботи по 20 год 00 хв неділі;

тиждень взимку та два тижні влітку за домовленістю між батьками;

без присутності матері та урахуванням обставин, які можуть виникнути за домовленістю батьків.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп судового збору та 10000 (десять тисяч) грн. правничої допомоги, а всього 11211 (одинадцять тисяч двісті одинадцять) грн 20 коп.

Повний текст рішення буде виготовлений 12.12.2024.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має3 право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька