Єдиний унікальний номер справи 610/386/22
Провадження № 2/183/462/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 26 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 610/3536/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Указаним вироком установлено, що ОСОБА_2 25.05.2021 приблизно о 15.20 годині, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр розвороту ліворуч з узбіччя автодороги поблизу будинку № 113 на вул. Перемоги в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, проявив злочинну недбалість, тобто не врахував дорожню обстановку, не обрав таку швидкість руху та такі прийоми керування транспортним засобом, в результаті яких не надав дорогу транспортному засобу, що рухався позаду нього, не переконався, що його дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом «Дельта», без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_1 , який рухався вказаною вулицею автодорогою в напрямку вул. Центральної в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: відкритого осколкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням. У зв`язку з чим, позивачу спричинено матеріальний збиток у виді вартості лікування розмірі 8 645,35 грн. Окрім матеріальної шкоди, діями відповідача позивачу завдано моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, негативних переживаннях та спогадах, відчутті постійної тривоги, нервових розладах, загостренні хронічних захворювань та інше. Розмір спричиненої моральної шкоди позивачем визначений у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 21 березня 2023 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа 610/386/22. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2023 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. Указану цивільну справу передано головуючому судді 19 травня 2023 року. 05 червня 2023 року року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 06 червня 2023 року. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву.

Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого висновку.

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Правом на звернення до суду з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП наділені, зокрема, учасники ДТП та володільці (користувачі) джерел підвищеної небезпеки (далі - транспортний засіб).

Суд установив, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 26 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 610/3536/21 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Зазначеним вироком установлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: відкритого осколкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням. Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 свою вину у пред`явленому обвинуваченню визнав у повному обсязі, зазначивши про обставини вчинення кримінального правопорушення так, як це викладено у вироку. У вчиненому щиро розкаявся. 29 грудня 2021 року вирок набрав законної сили (а.с. 13-14). Крім того, зі змісту вироку убачається, що потерпілий ОСОБА_1 цивільний позов в рамках розгляду кримінальної справи не заявляв.

Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5394 травматологічного відділенні ОСОБА_1 від 24 травня 2021 року останньому постановлено діагноз: відкритий перелом с/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням (а.с. 15). Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7142 травматологічного відділенні ОСОБА_1 від 09 липня 2021 року останньому постановлено діагноз: відкритий неконсолідований перелом с/3 обох кісток правої гомілки. Стан п/о (а.с. 17). Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 12746 травматологічного відділенні ОСОБА_1 від 19 листопада 2021 року останньому постановлено діагноз: Консолідований перелом с/3 обох кісток правої гомілки. Стан п/о. Сторонні тіла правої гомілки (а.с. 18).

Зазначене потягло за собою необхідність здійснення обстеження та придбання для лікування медичних препаратів на загальну суму 8 645,35 грн. (а.с. 22, 23 ,24 ,25 ,26, 27).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, у яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.

Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 645,35 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім матеріальної шкоди, діями відповідача позивачу завдано моральна шкода, яка виразилася в негативних переживаннях та спогадах, відчутті постійної тривоги, нервових розладах, загострились хронічні захворювання та інше. Розмір спричиненої моральної шкоди позивачем визначений в сумі 20 000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст.16, 1168 ЦК України).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поняття «моральної шкоди» визначається, зокрема, постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ) Так, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як визначається п. 3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, в наслідок вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення у позивача довгий час був порушений звичний для нього устрій життя, що виразилося у душевних стражданнях, довготривалому лікуванні, негативних переживаннях та спогадах, відчутті постійної тривоги, нервових розладах, порушення звичайного ритму життя та інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях, у зв`язку з вчиненою ДТП та лікуванням потерпілого (позивача).

Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає таке.

Згідно з роз`ясненнями п. 9 Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України №6-28008св10 від 13.07.2011).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Між тим, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Ураховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, суд вважає, що в цьому конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, його наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених ним у зв`язку з цим страждань.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Ураховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину моральних страждань позивача, характер фізичної та психологічної травми, яку він отримав, у зв`язку з ДТП, ступінь та тривалість моральних страждань і переживань позивача, суд визначає моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8 645,35 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_2

Рішення суду складено і підписано 31 грудня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна