Ширяївський районний суд Одеської області
06.02.2024 Справа №: 518/1885/23 Провадження № 2/518/120/2024
Ширяївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Тарасенка М.С.
за участю секретаря судового засідання Шевчук Г.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на ті обставини, що відповідно 29.10.2018 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.
Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу просить розглянути в спрощеному провадженні, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
29.10.2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг та підписано Анкету-заяву до вказаного договору.
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів, що складають договір, у мобільному додатку та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в розмірі 10 000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
При цьому, умовами пункту 4 зазначеної Анкети-заяви клієнтом засвідчено генерацію для нього ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем для використання для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнано клієнтом, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на клієнта.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст.526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідач ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, оскільки не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим має прострочення зобов`язання.
Таким чином суд вважає, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті у строки передбачені зобов`язанням, а тому кредитор має право вимагати їх повернення.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором від 29.10.2018 року становить 10 212,64 грн.
Водночас із цим, як вбачається з матеріалів справи, в Анкеті-заяві від 29.10.2018 року сума кредитного ліміту не зазначена.
При цьому, згідно «Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank розділу «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), сума/ліміт кредиту становить від 0 до 500 000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку).
Однак, позивачем суду не надано самої заявки ОСОБА_1 на кредит, де б було відображено те, що ліміт кредиту становить саме 500 000 грн.
Також суду не надано жодних належних доказів того, яка саме сума кредитного ліміту була відображена у мобільному додатку ОСОБА_1 .
В свою чергу позивач в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Жодних належних доказів тієї обставини, що в період кредитування позивачем позичальника ОСОБА_1 кредитний ліміт був визначений в іншому розмірі та в подальшому змінювався суду не надано.
У зв`язку з чим позивачем не доведено видачу відповідачу кредиту у більшому розмірі, а ніж 10 000,00 грн.
Аналогічний за своєю суттю висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 345/2633/20 (провадження № 61-494св21).
Таким чином суд вважає, що максимальна сума кредитних коштів (ліміт кредиту), яку позичальник ОСОБА_1 міг фактично отримати (використати) за рахунок коштів позивача не могла перевищувати 10 000,00 грн., що доводить безпідставність і необґрунтованість доводів позивача про те, що заборгованість відповідача саме за простроченим тілом кредиту перед ним перевищує вище зазначену суму кредитного ліміту і становить 10 212,6 грн., оскільки при обмеженні кредитного ліміту сумою у 10 000,00 грн. ОСОБА_1 не мав можливості використати (отримати) кошти на суму більшу, ніж кредитний ліміт, тобто 10 000,00 грн.
З урахуванням наведеного, з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі встановленого кредитного ліміту в сумі 10 000,00 грн., які фактично були отримані та використані відповідачем.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.258,259,264,265,280 ЦПК України, суд
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.Тарасенко