Справа № 168/1337/24
Провадження № 2/168/484/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Малюти А.В.

секретаря судового засідання Сулеви Н.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сікорської Ірини Станіславівни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

учасники справи не викликалися

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Адвокат Сікорська І.С. звернулася до суду з позовом в інтересах позивачки ОСОБА_1 до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки заборгованість за договором про надання професійної правничої допомоги від 20 серпня 2024 року в розмірі 12 500,05 грн., 11 125,00 грн. штрафу, витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та 1 211,20 грн. судового збору.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надала:

- договір про надання професійної правничої допомоги № 400/20/24 від 20 серпня 2024 року, акт приймання-передачі до договору про надання правової допомоги від 21 серпня 2024 року, апеляційну скаргу на рішення Старовижівського районного суду від 28 травня 2024 року по справі № 168/320/24 та квитанцію АТ «Укрпошти», ухвали Волинського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року, від 10 жовтня 2024 року, договір про надання правової допомоги № 0506/2023 від 05 червня 2023 року, додаток до договору від 05 листопада 2024 року та акт приймання-передачі до договору від 28 листопада 2024 року, платіжну інструкцію (безготівковий переказ) від 15 листопада 2024 року.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В позовній заяві представник позивача Сікорська І.С. просила справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Без участі сторони позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 будь-яких заяв та клопотань суду не подав.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень.

Будь-яких заперечень до суду не надійшло.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини встановлені Судом.

Судом встановлено, що 20 серпня 2024 року між відповідачем ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 400/2024 (надалі - договір № 400/2024), який набрав чинності з моменту його підписання 20 серпня 2024 року та діє протягом 12 місяців.

Відповідно до пункту 1.1. договору № 400/2024 клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступну правову допомогу: підготовка та подача апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду на рішення Старовижівського районного суду Волинської області по справі № 168/320/24 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Послуги надання правничої допомоги позивачкою згідно договору № 400/2024 підтверджуються актом приймання-передачі до договору від 21 серпня 2024 року, який підписаний сторонами. Крім цього, факт надання позивачкою послуг за договором підтверджується апеляційною скаргою, квитанцією про направлення апеляційної скарги та ухвалами Волинського апеляційного суду.

Згідно з пунктом 1.2. договору № 400/2024 клієнт зобов`язався оплатити послуги надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 400/2024 винагорода (гонорар) за надання правових послуг , визначених в пункті 1.1 даного договору становить 12 500,00 грн., яка оплачується клієнтом рівними частинами по 1 562,50 грн. щомісячно, починаючи з 20 серпня 2024 року по 20 лютого 2025 року включно.

Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором № 400/2024, зокрема не провів жодного платежу за надану правову допомогу.

Згідно з пунктом 4.3 договору № 400/2024 виконавець має право розірвати цей договір шляхом односторонньої відмови від договору за наявності однієї з наступних обставин: клієнт вчиняє дії, пов`язані зі справою в порушення чинного законодавства і відмовляється їх припинити, не зважаючи на роз`яснення виконавця, клієнт наполягає на досягненні позитивного результату, який через нові або ново виявлені обставини є об`єктивно недосяжним; клієнт не виконує та/або неналежно виконує свої зобов`язання, передбачені договором, зокрема затримує оплату чергового платежу більш ніж на 3 календарні дні, клієнт всупереч порадам виконавця вчиняє дії, що роблять неможливим досягнення позитивного результату за договором. У випадку не оплати клієнтом чергового платежу або затримки оплати чергового платежу біль ніж на 3 календарні дні договір вважається розірваним в односторонньому порядку автоматично на 4 календарний день з дня, коли виконавцю стало відомо про такий випадок, без направлення додаткового повідомлення клієнту.

Позивач, керуючись пунктом 4.3 договору № 400/2024 розірвав цей договір, а у відповідача на підставі пункту 4.4 договору виник обов`язок протягом семи календарних днів оплатити виконавцю грошові кошти в розмірі, що становлять різницю від загальної суми та фактично оплачених коштів.

Внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 12 500,00 грн.

Крім цього, згідно з пунктом 5.4 договору № 400/2024 передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати суми, вказаної в пункті 3.1 даного договору клієнт оплачує виконавцю штраф в сумі 1% від неоплаченої суми за кожен день прострочки.

В зв`язку з цим, позивачем нараховано штраф в сумі 11 125,00 грн. (12 500,00 грн. х 1% = 125,00 грн. за день. 125,00 грн. х 89 днів прострочення = 11 125,00 грн.).

Оцінка Суду

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положення статті 631 ЦК України передбачають, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Представник позивачки подала докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин та докази невиконання умов договору відповідачем.

В порушення вимог статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаного договору № 400/2024 відповідач неналежно виконав свої зобов`язання, не провів жодного платежу за договором.

Суд вважає, що представник позивача надала належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором № 400/2024 про надання правничої допомоги, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 11 125,00 грн., суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року (справа №591/3176/17).

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01 жовтня 1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

За змістом статті 34 Правил адвокатської етики адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення, якщо обов`язок клієнта з погашення цих витрат визначено угодою. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

До складу витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги. Усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» взагалі не передбачено такого виду гонорару адвокату, як накладення штрафних санкцій.

Законодавець, закріплюючи принцип свободи договору, встановив і його обмеження. Причому останні є одночасно й межами саморегулювання. Вони передбачені в абзаці 2 частини 3 статті 6 ЦК України, згідно з яким сторони не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства, зокрема в разі, якщо зі змісту акта цивільного законодавства випливає обов`язковість його положень, яка може мати вигляд вказівки в акті цивільного законодавства на нікчемний характер відступу від його положень або виражатися за допомогою інших правових засобів.

По своїй суті неустойка це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення (мірою цивільно-правової відповідальності). У статті 549 та в § 2 глави 49 ЦК України регулювання неустойки відбувається тільки з позицій забезпечення виконання зобов`язання. Неустойка (штраф чи пеня) може бути передбачена для забезпечення виконання зобов`язання.

Законодавець пов`язує стягнення неустойки саме з порушенням зобов`язання. Це підтверджується застосуванням таких понять та словосполучень, як «забезпечення зобов`язання», «порушення зобов`язання».

Тому, недопустимим є встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

В даному випадку фактично передбачено штраф за односторонню відмову від договору, а отже цей пункт суперечить сутності неустойки.

Тому, вимоги представника позивачки в частині стягнення із відповідача в користь позивачки штрафу за несвоєчасну оплату гонорару за договором, задоволенню не підлягають.

За викладених обставин, правомірними і такими, що підлягають до задоволення є вимоги представника позивачки про стягнення з відповідача заборгованість за договором № 400/2024 від 20 серпня 2024 року на суму 12 500,00 грн. Що становить 52,91 % від заявлених позовних вимог.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивачки в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., представник позивачки надала договір про надання правової допомоги № 0506/2023 від 05 червня 2023 року, додаток до договору від 05 листопада 2024 року та акт приймання-передачі до договору від 28 листопада 2024 року, платіжну інструкцію (безготівковий переказ) від 15 листопада 2024 року.

Враховуючи, що позовні вимоги представника позивачки задоволено на 52,91 %, то із відповідача на користь позивачки слід стягнути 5 291,00 грн. витрат на правничу допомогу (10 000,00 грн. * 52,91% : 100 = 5 291,00 грн.)

Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що становить 640,85 грн. (1 211,20 грн. * 52,91% : 100).

Керуючись статтями 76 - 81, 133, 134, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 610, 628, 629, 634 ЦК України,

суд

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сікорської Ірини Станіславівни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 400/2024 від 20 серпня 2024 року в розмірі 12 500,00 ( дванадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,85 (шістсот сорок гривень 85 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5 291,00 ( п`ять тисяч двісті дев`яності одна) гривень.

В решті позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення ухвалене та надруковане в нарадчій кімнаті 27 грудня 2024 року в єдиному екземплярі.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії НОМЕР_3 від 12 травня 2023 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 .

Суддя А.В.Малюта