Справа № 302/1816/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження: с.Синевир буд.1066 Хустського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ 04350889), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2023 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Рішко С.І., звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом, який в подальшому уточнив в редакції від 24.11.2023 року (а.с.57), до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, та у пред`явленому позові позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ркоу ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області в сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Його батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30.08.2023 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області.

Мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 30.08.2023 Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області.

Згідно довідки виконкому Синевирської сільської ради від 31.08.2023 року №1533, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була постійною мешканкою АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в даному будинку проживав та був зареєстрований лише позивач ОСОБА_1 .

Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 08.09.2023 року №73877300, на випадок смерті ОСОБА_3 заповітів не складала, спадкові справи за її майном не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавали.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадковий будинок, який належав померлій, що підтверджується випискою з погосподарської книги №1560, виданою 07.09.2023 виконкомом Синевирської сільської ради. Згідно вказаної виписки ОСОБА_3 була власником Спадкового будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,07 га, свідоцтво про право власності на зазначений будинок сільською радою не видавалося.

Позивач також вказує, що 08 вересня 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме на Спадковий будинок.

На підставі заяви позивача приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №74/2023 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі №71209624) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Як було встановлено нотаріусом, Позивач прийняв спадщину за майном своєї померлої матері як спадкоємець першої черги за законом шляхом вступу у фактичне володіння та розпорядження спадковим майном, фактом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_3 до приватного нотаріуса не надходили.

Однак, постановою від 02.10.2023 року №112/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М., з посиланням на норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Спадковий будинок по причині відсутності у спадковій справі та у спадкоємця правовстановлюючих документів на цей будинок та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо цього будинку, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.10.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.32).

27.11.2023 року позивачем подано уточнений позов, викладений в редакції від 24.11.2023 року (а.с.57).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.11.2023 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 (а.с.60-61).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.12.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання по розгляду справи по суті, з викликом сторін (а.с.66)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Рішко С.І. не з`явилися, про день та час проведення судового розгляду були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду 28.12.2023 року подано письмову заяву представника позивача адвоката Рішка С.І. з проханням розглянути справу без його участі та участі його довірителя ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.68).

Представник відповідача Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , заперечень проти заявлених ним позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано заяву відповідача Синевирської ради, в якій останні просять розглянути справу без участі уповноваженої особи сільської ради за наявними у справі матеріалами, проти заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.31).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено. Проте, до суду подано ОСОБА_2 письмову заяву від 11.12.2023 року, в якій він просить розглянути справу №302/1816/23 без його участі, задовольнити заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (а.с.65).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши у повному обсязі матеріали справи № 302/1816/23, повно і всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цієї справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Син.-Поляна Міжгірського району Закарпатської області, та як вбачається з свідоцтва про народження батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 , а матір`ю вказана ОСОБА_3 , копія якого є в матеріалах справи (а.с.11).

Батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 33 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Синевирсько-Полянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 30.08.20023 року (повторно), за актовим записом №8, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.12).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 73877357, виданої 08.09.2023 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., у Спадковому реєстрі інформація щодо складання ОСОБА_4 заповітів, відсутня (а.с.13,56).

Відповідно до інформаційної довідки № 73877347 від 08.09.2023, сформованої приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., вбачається, що інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , відсутня (а.с.14,55).

Мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , у віці 51 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконачим комітетом Синевирсько-Полянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 30.08.2023 року (повторно), за актовим записом №20, та копія якого є в матеріалах справи (а.с.15).

Згідно довідки Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області за вих.№ 1533 від 31.08.2023 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , 1951 року народження, була постійною мешканкою села Синевирська Поляна, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті проживали та були зарєстровані: ОСОБА_1 , 1979 року наросдження - син померлої (а.с.16).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 73877300, виданої 08.09.2023 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., у Спадковому реєстрі інформація щодо складання заповітів ОСОБА_3 , відсутня (а.с.17, 54).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73877636 від 08.09.2023 року, виданого приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. вбачається, що приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. заведена спадкова справа № 74/2023 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18,46).

З Виписки з погосподарської книги, виданої Синевирською сільською радою, вбачається, що згідно погосподарської книги № 1 за померлою ОСОБА_3 був закріплений особовий рахунок (номер об`єкту погосподарського обліку) № 34. Переномерація будинків на території сільської ради не проводилась. ОСОБА_3 була власиком житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,07 га. Зазначений житловий будинок побудований орієнтовно в 1978 році. Свідоцтво на право власності на вказаний житловий будинок сільською радою не видавалось (а.с.20).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. за вих. № 112/02-31 від 02.10.2023 року відмовлено ОСОБА_1 , позивачу у даній справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої матері ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Також у вказаній постанові нотаріуса зазначається про те, що спадщину за майном померлої ОСОБА_3 прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом вступу у фактичне володіння та розпорядження спадковим майном, фактом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті, як спадкоємець першої черги за законом. Зазначено, що ніхто інший не проживав, із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався (а.с.19).

Згідно витребуваної судом спадкової справи № 74/2023, заведеної 08.09.2023 приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 08.09.2023 року до вказаного нотаріуса звернувся ОСОБА_1 , позивач у даній справі, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , та в якій вказує, що він спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне володіння та розпорядження спадковим майном, фактом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті. Крім нього, інших спадкоємців першої черги по закону, які б прийняли спадщину, немає (а.с.35-52).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.08.2023 року на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що вказаний будинок побудовиний у 1978 році та складається з: коридору з сходовою клітиною площею 9,43 кв.м., кухні площею 13,51 кв.м., житлової кімнати площею 17,73 кв.м., житлової кімнати площею 16,25 кв.м., всього по І поверху загальною площею 56,92 кв.м., та мансардного поверху загальною площею 44,57 кв.м., а саме: коридор з сходовою клітиною площею 21,13 кв.м, житлової кімнати площею 12,84 кв.м., житлової кімнати площею 10,6 кв.м., та разом по будинку загальна площа 101,49 кв.м., житлова - 57,42 кв.м., та копії технічного паспорту є в матеріалах справи (а.с.21-26).

З довідки, виданої Міжгірським бюро технічної інвентаризації за вих.№ 123 від 19.09.2023 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с.26).

Як вбачається з Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості - житлового будинку загальної площі 101,49 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 зазначено, що станом на дату оцінки - 02.10.2023 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 396249,10 гривні (а.с. 27-29).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 прийняв шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, та позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, та на теперішній час немає можливості оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомого майна, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді визнання права та питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення на користь позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , позивач по справі, у тому числі щодо спадкового майна у виді житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , первинна реєстрація вказаного об`єкту нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні. Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову ним не подані, інші спадкоємці відсутні, третя особа ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі, а тому на підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3962,50 грн. /а.с.1/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось за окремою заявою вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача у даній справі, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1265,1268,1276,1297 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків відмова, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) - право власності на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО