Справа № 489/3676/24
Номер провадження 2-с/489/154/24
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши заяву заявника - ОСОБА_1 , про скасування судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2024 у справі № 489/3676/24

встановив

Заявник звернувся до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу.

У заяві вказує, що він не згоден із судовим наказом і заборгованістю, має обґрунтовані заперечення проти вимог стягувача, а тому він просить суд скасувати вказаний судовий наказ.

Дослідивши заяву, додані до неї документи та справу, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу має містити, зокрема, зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як встановлено з матеріалів справи, копію судового наказу заявник не отримував особисто. Про існування спірного наказу він дізнався після арешту державним виконавцем його картки для соціальних виплат (пенсії) та списання з неї всіх наявних коштів, що підтверджується відповідними доказами.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як вбачається з матеріалів справи копію судового наказу від 24 травня 2024 року, разом із заявою ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" про видачу судового наказу було надіслано на адресу, за якою боржник не був та не є зареєстрованим, а з 12.01.2024 перебуває за кордоном.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявником одночасно із заявою про скасування судового наказу заявлено клопотання про поновлення строку для подання такої заяви, посилаючись на вагомі підстави, а тому суддя вважає, що визначений законодавством строк для подачі заяви про скасування судового наказу боржником пропущено з поважних причин, тому його слід поновити.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 171 ЦПК України).

Вирішуючи питання в частині повороту виконання судового наказу, суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту п.4 ч.1ст.258 ЦПК України, судовий наказ є різновидом судового рішення.

Відповідно до положень ч.3 ст.171ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст.444 ЦПК України.

У відповідності до ч.9ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частинами 5, 6 статті 444ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжної інструкції від 22 листопада 2024 року з ОСОБА_1 було стягуто грошові кошти у розмірі 3740,84 грн. за виконавчим провадження № 76571010 з виконання судового наказу № 489/3676/24, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Таким чином, у зв`язку із скасуванням судового наказу від 24 травня 2024 року за яким було примусово стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 3740,84 грн., суд вважає за необхідне також допустити поворот виконання судового наказу в частині вже стягнутої суми.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-172,259-261,353,444 ЦПК України, суддя

ухвалив

Поновити боржнику ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2024 за заявою ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту теплову енергію.

Допустити поворот виконання судового наказу № 489/3676/24, 2-н/489/1005/24 виданого 24 травня 2024 року Ленінським районним судом міста Миколаєва, та стягнути з ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3740,84 грн. (три тисячі сімсот сорок гривень вісімдесят чотири копійки).

Роз`яснити ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" право на звернення із тими самими вимогами до суду в позовному провадженні.

Ухвала в частині повороту виконання судового рішення може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалас уду складена та підписана без проголошення 11 грудня 2024 року.

Суддя В. В. Кокорєв