Унікальний номер справи 367/6917/17
Номер апеляційного провадження 22-з/824/1910/2024
Головуючий у суді першої інстанції Л.В. Мерзлій
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2024 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),
суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О. І.
секретар судового засідання: Комар Л.А.
позивач ОСОБА_1
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю
відповідач Виконавчий комітет Ірпінської міської ради
відповідач Коцюбинська селищна рада
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», подану предстаником - адвокатом Васюком Миколою Миколайовичем про ухвалення додатквого рішення про стягенення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Коцюбинської селищної ради про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав, свідоцтва про право власності та рішення виконавчого органу селищної ради,
Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2024 року, скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1
20 грудня 2024 року ТОВ «Аверс-Сіті» подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій Товариство просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Аверс-Сіті» понесені в суді апеляційної інстанції витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розгляд заяви Товариства про ухвалення додаткового рішення було призначено судом у судове засідання на 27 грудня 2024 року. Учасники справи, їх представники про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у відповідності до вимог закону. Будь-яких заяв, клопотань від них до суду не надходило.
Лахтай Н.С., її представник, представник ТОВ «Аверс-Сіті», представник Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, представник Коцюбинської селищної ради в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлялися належним чином.
Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності зазначених вище учасників справи та судового процесу з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення та не перешкоджає її розгляду.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що Товариству «Аверс Сіті» в додатковому рішенні слід відмовити у стягненні с ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.
У пункті 6 частини першої статті 264 ЦПК України передбачено, що одним з питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, є питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати. На виконання вимоги щодо змісту судового рішення, розподіливши судові витрати між сторонами, суд відображає цей розподіл у резолютивній частині рішення суду відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 265 ЦПК України.
Перегляд судових рішень у цивільних справах може відбуватись за правилами апеляційного провадження.
Питання розподілу судових витрат врегульовано загальними нормами ЦПК України і не містить особливостей для апеляційного провадження.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру встановлено главою 8 ЦПК України.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Звертаючись 20 грудня 2024 року з заявою про ухвалення додаткового рішення, відповідач ТОВ «Аверс-Сервіс» просило стягнути з позивача понесені ним витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції розмірі 40 000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 червня 2024 року, скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
А відтак, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати понесені відповідачем ТОВ «Аверс-Сіті» на правничу допомогу в суді апеляційної у розмірі 40 000,00 не підлягають відшкодуванню, відсутні передбачені законом підстави для такого стягнення, оскільки судом апеляційної інстанції було задоволено і апеляційну скаргу ОСОБА_1 і її зустрічні позовні вимоги.
Суд апеляційної інстанції приймає додаткову постанову, оскільки в постанові суду від 18 грудня 2024 року не було вирішено питання про відшкодування ТОВ «Авес- Сіті» витрат на правничу допомогу (а заяву про таке відшкодування було Товариством завчасно подано), Товариство у п'ятиденний строк з дня прийняття постанови (18.12.2024) подало заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно є передбачені законом підстави для винесення судом додаткової постанови. В додатковій постанові суд відмовляє ТОВ «Аверс-Сіті» у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
Керуючись ч.8 ст 141, ст.ст. 246, 270, 381, 382, 383 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» відмовити у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді