Справа №:755/1775/24
Провадження №: 2-о/755/96/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"01" лютого 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення факту належності особі свідоцтва про народження,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Вивчивши зміст заяви і додані до неї документи, суд прийшов до таких висновків.

У прохальній частині заявник просить встановити факт належності її чоловіку, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 .

На обґрунтування заяви зазначає, що між заявником та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується штампом у паспорті заявника та повторним свідоцтвом про шлюб від 20 липня

2023 року. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Також зазначає, що належність ОСОБА_2 свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , підтверджується повним співпадінням року народження, імені, прізвища з іншими документами, які заповнювалися як українською, так і російською мовами. Звертає увагу, що відмінність в документах полягає лише в одній приголосній літері. У зв`язку з цим вважає, що ОСОБА_2 і є особою, яка вказана у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 .

Необхідність встановлення юридичного факту обґрунтовує імовірною необхідністю усунення можливих непорозумінь, які можуть виникнути у майбутньому, у випадку використання документів ОСОБА_2 .

Відповідно до положень частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 318 ЦПК України визначено вимоги до змісту заяви , зокрема, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою, у якій просить встановити факт належності її чоловіку, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 . Однак позивачем не зазначено, які юридичні наслідки буде мати встановлення даного факту .

Крім того, заявник посилається на положення пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті .

Наведена норма закону свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми. При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Разом з тим, ОСОБА_1 фактично просить встановити факт тотожності особи, а саме те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, яка зазначена у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 . Проте така вимога суперечить положенням частини третьої статті 315 ЦПК України, оскільки справи про встановлення факту належності особі свідоцтва про народження, що видається органом державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.

Таким чином, оскільки вимоги про тотожність осіб не підлягають розгляду в судовому порядку, у відкритті провадження у справі про встановлення факту того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_1 , слід відмовити.

Разом з тим, суд може розглядати питання встановлення неправильності запису саме в актовому записі про народження, на підставі якого і видається відповідне свідоцтво, а установлення факту неправильного запису в актовому записі про народження в свою чергу є підставою для внесення в нього змін та отримання нового свідоцтва із внесеними змінами. Закон України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 592/7612/17 зробив висновок про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в сукупності з положеннями частини третьої статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в судах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки зазначені вимоги не підлягають судовому розгляду, тому суд не зазначає, до юрисдикції якого суду віднесено їх вирішення.

Керуючись статтями 258-260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в місті Києві, про встановлення належності свідоцтва про народження особі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова