Справа № 624/935/19
Провадження № 2-з/529/4/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 лютого 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кегичівської державної нотаріальної контори, про усунення особи від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення відповідача ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті її, позивача, рідної сестри ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06 лютого 2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій остання просить накласти арешт на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та заборонити Сахновщинській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також вчиняти будь-які дії з оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 09.01.2024 продовжено розгляд цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування. У справві було замінено третю особу Кегичівську державну нотаріальну контору на її правонаступника - Сахновщинську державну нотаріальну контору.

У вказаній ухвалі суд першої інстанції зауважив, що відповідач ОСОБА_5 помер, правовідносини у цій справі допускають правонаступництво, з метою повного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування інформації щодо спадкоємців відповідача для подальшого залучення їх до участі у справі як правонаступників відповідача, суд вважає за необхідне витребувати від Сахновщинської державної нотаріальної контори, яка є правонаступником Кегичівської державної нотаріальної контори, у межах юрисдикції якої проживав та помер відповідач ОСОБА_5 , інформацію щодо заведення спадкової справи, подання заяв про прийняття спадщини, заяв про відмову від прийняття спадщини, видачі свідоцтв про право на спадщину, наявність заповітів/спадкових договорів, а також інформацію щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_5 .

Тобто, як вказує заявник на сьогоднішній день коло спадкоємців по даній цивільній справі не встановлено, що унеможливлює позивачеві подати клопотання про зміну правонаступника (правонаступників) та визначитися з остаточним суб`єктним складом по справі.

Не зважаючи на вказане, з урахуванням сплину шестимісячного терміну після смерті відповідача по справі, є великий ризик того, що нотаріусом буде видано свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) після смерті ОСОБА_5 , що утруднить виконання рішення та порушить права позивача за цим спором.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши заявника, яка прохала задовольнити її заяву, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо спадкування майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що належними заходами забезпечення позову у справі є, зокрема, заборона державній нотаріальній конторі видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

В той же час приписами п.п. 4.13 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Таким чином, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено позасудовий спосіб недопущення порушення та ефективний захист прав позивача в частині недопущення видачі свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після померлого спадкодавця, у тому числі на ім`я інших спадкоємців, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Тобто, суд наголошує, що за наявності спору щодо спадкового майна спадкодавця, нотаріус зупиняє нотаріальні дії з видачі свідоцтв про право на спадщину будь-кому до вирішення цивільного спору у суді.

А тому, з огляду на вищевикладене, суд не вбачає наявність обґрунтованих підстав у забезпеченні позову шляхом заборонити Сахновщинській державній нотаріальній конторі вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , а тому заяву про забезпечення позову в цій вимозі слід залишити без задоволення.

За змістом ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене та обставини справи, суд дійшов висновку про неповну співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, у зв`язку з чим, з метою найменшого порушення інтересів інших спадкоємців, які крім того ще не встановлені та збереження нерухомого майна у вигляді житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 на який претендує позивач, вважаю, що достатнім заходом забезпечення позову буде саме накладення арешту на вказане нерухоме майно, що є предметом спору.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кегичівської державної нотаріальної контори, про усунення особи від права на спадкування задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням позивачу ОСОБА_1 направити для негайного виконання до Сахновщинської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий О.С. Кириченко