УХВАЛА

27 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 363/112/23

провадження № 61-17020ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук Ольга Борисівна, приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак Олександр Анатолійович про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук О. Б., приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак О. А. про визнання договору дарування недійсним.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року - без змін.

19 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-9цс14, від 18 червня 2014 року

у справі № 6-69цс14, від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-202цс15,

від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1124цс15, від 03 лютого 2016 року

у справі № 6-1364цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-93цс16, від 27 квітня 2016 року у справі № 6-372цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 445/1011/17, від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 308/3593/17, від 24 червня 2020 року у справі № 405/2719/17, від 19 січня 2021 року у справі № 754/15344/18, від 19 травня 2021 року у справі № 718/955/20 (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року подана з дотриманням приписів статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення дії (виконання)рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання аргументовано тим, що після апеляційного перегляду та відповідно набрання законної сили рішенням у цій справі, відповідачами буде вчинено ряд дій з оформлення спадкових прав, отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті сина позивачки. У зв`язку з цим вважає, що є необхідність у зупиненні дії (виконання) рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії (виконання) рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року до закінчення касаційного провадження, колегія суддів вважає, що воно є необґрунтованим. Неможливості повороту виконання судового рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, заявницею не доведено.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Левчук Ольга Борисівна, приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак Олександр Анатолійович про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Витребувати з Вишгородського районного суду Київської області цивільну справу № 363/112/23.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії (виконання)рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 рокута постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року до закінчення касаційного провадження відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи № 363/112/23 копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович