Провадження № 2/202/2469/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря - Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу мають спільних дітей. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем почали ускладнюватися з 2018 року, а у 2023 році взагалі припинили будь-які відносини між собою.

ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі.

ОСОБА_2 надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив суд розірвати шлюб із позивачем.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони одружені з 24.08.2002 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 528, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане 21.03.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 303; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане 22.10.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1177;

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 24.08.2002, актовий запис № 528, дошлюбне прізвище позивача є ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача необхідно задовольнити, присвоївши їй дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1 073, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий) зареєстрований 24 серпня 2002 року відділом реєстрації громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 528 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне - ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда