27.12.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року

м.Харків

Справа № 642/7799/24

Провадження № 2/642/2068/24

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача КП «ХТМ» Лоскот М.І., який діє на підставі довіреності №01-40/1348/19 від 08.02.2024 з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 17 108,37 грн. за період з лютого 2021 року по квітень 2021 року та покласти судові витрати на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024 справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 16.12.2024 позовну заяву залишено без руху, оскільки в позовній заяві не зазначено повних анкетних даних відповідача, а саме: число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта громадянина України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса, що унеможливлює суд зробити запит до адресного бюро з метою встановлення місця реєстрації відповідача та визначення територіальної підсудності. До того ж, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету. Крім того, позовна заява та матеріали, які долучені до неї містять розбіжності місцязнаходження нежитлового приміщення, за якою виникла заборгованість у відповідача ОСОБА_1 .

Позивачу надано строк на усунення недоліків протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали суду, яку 17.12.2024 позивачем отримано.

Однак, у встановлений судом строк, недоліки позовної заяви не усунено.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно з ч. 3ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовна заява КП «ХТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає поверненню позивачу.

У відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.175,177,185, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА