28.11.2024 Єдиний унікальний номер 2-3242/09
Номер провадження: 4с/205/65/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ТОВ «Свеа Фінанс», про визнання незаконною бездіяльність та зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо не зняття заборон та арешту з майна та зобов`язати вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2009 року вирішено стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість за Кредитним договором № 0412/07/03-Z від 24.12.2007 року у розмірі 1 317 363 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 730 грн. 00 коп., а всього 1 319 093 грн. 00 коп. На виконання вищезазначеного рішення суду було видано виконавчі листи і таке рішення було звернуто стягувачем до його примусового виконання.

У зв`язку із чим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), були відкриті виконавчі провадження № 38459453, № 43998995, № 46717507, № 50184522 та № 52439951, а на майно боржника відповідними постановами накладено арешт.

Далі, в межах означених виконавчих проваджень № 38459453, № 43998995, № 46717507, № 50184522 та № 52439951, державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

Відповідно до витягу з реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.10.2024 року вбачається, що наразі вказані арешти та заборони продовжують діяти. Існування арештів на банківських рахунках підтверджується також листом АТ «Укрсиббанк».

Далі скаржник зазначає, що 16.12.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-3242/2009 року було прийнято ухвалу згідно якої було замінено сторону виконавчого провадження: замість ПАТ «Банк «Форум» на ТОВ «Росвен Інвест Україна», яка згодом змінилась на ТОВ «Свеа Фінанс». Однак, нова сторона виконавчого провадження також своїх майнових претензій до боржника ОСОБА_1 не пред`являла до цього часу, строк на пред`явлення виконавчого документа ними не поновлювався та виконавчий документ не подавався до виконання, а вищевказані виконавчі провадження були знищені через закінчення терміну їх зберігання.

З моменту останнього повернення виконавчого документу стягувачу і до сьогоднішнього дня минуло вже 8 років, та за цей час виконавчий документ знову не пред`являвся стягувачем, тобто майнові вимоги та претензії з боку стягувача до ОСОБА_1 відсутні.

У зв`язку з чим, 12.10.2024 року скаржник звернувся до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), із заявою про зняття арешту з усього виду майна боржника. 16.10.2024 року даним відділом була надана відповідь про неможливість зняття арешту з майна та рахунків ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у органу ДВС можливості для зняття арешту та заборон, а тому вказане питання може бути вирішено у судовому порядку.

У зв`язку з вищевикладеним, скаржник змушений звернутися до суду та просити визнати незаконною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арештів з усього майна ОСОБА_1 та заборон на його відчуження, накладених в рамках виконавчих проваджень № 38459453, № 43998995, № 46717507, № 50184522 та № 52439951 та зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешти з усього виду майна ОСОБА_1 та зняти всі заборони щодо його відчуження накладенні в рамках вищевказаних виконавчих проваджень.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) направив до суду заперечення на скаргу, в яких просив відмовити в повному обсязі в задоволені вказаної скарги. В обґрунтування заперечень посилався на ті обставини, що закінчення виконавчого провадження на підставі п.п.2,5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника. Отже, у відділу відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 . Окрім цього, у вищевказаних виконавчих провадженнях не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Таким чином, фактично завдаються збитки державі у розмірі нестягнутих обов`язкових платежів до державного бюджету. Крім того, законом « 2129-ІХ від 15.03.2022 року розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, згідно з підпунктом 4 якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тобто усі строки, які є в Законі, перериваються до припинення або скасування воєнного стану. Отже, стягувач може пред`явити виконавчий документ після скасування військового стану. Таким чином, у відділу ДВС відсутні правові підстави для зняття арештів. У зв`язку з чим, в задоволені вказаної скарги просили відмовити в повному обсязі.

Скаржник вказану скаргу підтримав у її повному обсязі та просив її задовольнити з мотивів, що в ній викладені, про що було зазначено у поданій скарзі.

Суб`єкт оскарження в особі свого уповноваженого представника просили суд розглянути скаргу без їх участі, та повідомити орган ДВС про прийняте судом рішення.

Заінтересована особа: ТОВ «Свеа Фінанс», в особі свого представника, в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Згідно вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2009 року по цивільній справі № 2-3242/09 позовні вимоги АТ «Банк Форум» в особі Дніпропетровської філії до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, були задоволені. Вирішено стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість за Кредитним договором № 0412/07/03-Z від 24.12.2007 року у розмірі 1 317 363 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 730 грн. 00 коп., а всього 1 319 093 грн. 00 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вищевказаного судового рішення АТ «Банк Форум» було отримано виконавчі листи та направлені для їх подальшого примусового виконання до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження (спец розділ) встановлено, що на примусовому виконанні у Новокодацькому ВДВС міста Дніпра ГТУЮ перебували наступні виконавчі провадження за якими на майно боржника ОСОБА_1 був накладений арешт, а саме: у період з 12.06.2013 року по 22.04.2014 року перебувало виконавче провадження № 38459453 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3242/09, виданого 20.07.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 1 319 093 грн. 00 коп. Державним виконавцем 22.04.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення;

у період з 14.07.2014 року по 04.12.2014 року перебувало виконавче провадження № 38459453 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3242/09, виданого 20.07.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 1 319 093 грн. 00 коп. Державним виконавцем 22.04.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення;

у період з 05.03.2015 року по 22.07.2015 року перебувало виконавче провадження № 38459453 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3242/09, виданого 20.07.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 1 319 093 грн. 00 коп. Державним виконавцем 22.07.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення;

у період з 17.02.2016 року по 22.08.2016 року перебувало виконавче провадження № 38459453 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3242/09, виданого 20.07.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 1 319 093 грн. 00 коп. Державним виконавцем 22.07.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення;

у період з 03.10.2016 року по 21.12.2016 року перебувало виконавче провадження № 38459453 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3242/09, виданого 20.07.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форум» заборгованість у розмірі 1 319 093 грн. 00 коп. Державним виконавцем 22.07.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все нерухоме майно боржникаОСОБА_1 на підставі: 1) постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Євдокименко Є.В. про відкриття виконавчого провадження, було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 38459453, виданий 12.06.2013 року; 2) постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Семенченко В.О. про відкриття виконавчого провадження, було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 46717507, виданий 05.03.2015 року; 3) постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Демської Г.С. про відкриття виконавчого провадження, було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 50184522, виданий 05.07.2016 року.

Одночасно із цим, згідно довідки АТ «УкрСиббанк» № 11/131 від 03.01.2024 року, яка була видана ОСОБА_1 , як боржникові, станом на 03.01.2024 року, було зазначено, що за його рахунками діють арешти згідно наступних постанов: 1) постанови про арешт коштів від 18.07.2013 року, Ленінський ВДВС Дніпровського МУЮ, виконавчий лист №2-3242/09 від 20.07.2012 року, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська; 2) постанови про арешт коштів від 13.03.2015 року, Ленінський ВДВС Дніпровського МУЮ, виконавчий лист №2-3242/09 від 20.07.2012 року, Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суд із вказаного приводу зазначає, що згідно з пунктом п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

При цьому статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави закінчення виконавчого провадження, і повернення стягувачеві стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, до таких підстав законодавцем не віднесено.

З врахуванням положення пункту 2 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 року в справі № 137/1649/17 (провадження № 61-26969св18) згідно якого повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження.

Також у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 прямо зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають.

Як встановлено судом, повернення виконавчого документа у виконавчих провадженнях № 38459453, № 43998995, № 46717507, № 50184522 та № 52439951, державним виконавцем було здійснено саме на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", що в свою чергу вказує на відсутність обов`язку державного виконавця здійснити дії щодо скасування обтяження майна у вигляді арештів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відмовляючи скаржнику скасувати арешти з наведених у відзиві на скаргу підстав, суб`єкт оскарження діяв в межах своїх повноважень та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Указаний механізм запроваджено законодавцем із метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Разом із цим, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, можуть бути визначені як є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, провадження № 61-12406св21 (ЄДРСРУ № 108296856), від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21, ЄДРСРУ № 108653799).

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Таким чином, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту, накладеного державним виконавцем на майно боржника у виконавчому провадженні, відомості щодо якого відсутні в органу виконавчої служби у зв`язку із знищенням, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження на час звернення заявника із вказаною скаргою, відсутність фактичних майнових претензій стягувача (протягом 2014-2016 років).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року (справа № 712/12136/18, провадження № 61-4726сво19) дійшов висновку, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19).

Таким чином, за обставинами цієї справи скаржник, як боржник у виконавчому проваджені, обрав єдиний можливий спосіб захисту своїх прав.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про те, що не зняття ДВС арешту з майна скаржника, як боржника, саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 449 ЦПК України, ст.ст. 37, 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 108, ), ТОВ «Свеа Фінанс» (місце знаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, ), про визнання незаконною бездіяльність та зняття арешту з майна, - задовольнити.

2. Визнати дії органу ДВС - Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арештів з усього майна ОСОБА_1 та заборон на його відчуження, накладених в рамках виконавчих проваджень № 38459453, № 43998995, № 46717507, № 50184522 та № 52439951 протиправними.

3. Зобов`язати уповноважених осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешти з усього виду майна ОСОБА_1 та зняти всі заборони щодо його відчуження накладенні у межах виконавчих проваджень ВП № 38459453, ВП № 43998995, ВП № 46717507, ВП № 50184522 та ВП № 52439951.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.