Номер провадження: 22-ц/813/1654/24
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року,

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, в обґрунтування якого зазначило, що між ТОВ «ООЕК», який є постачальником електричної енергії та побутовим споживачем ОСОБА_1 , який є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.оd.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29 грудня 2018 року № 99, на умовах раніше укладеного договору про користування електричної енергією з побутовим споживачем №10848026 від 29 січня 2007 року з АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та проведенням часткової оплати заборгованості.

Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За розрахунковий період з січня по березень 2019 року ТОВ «ООЕК» отримало від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу дані комерційного обліку щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем за ці розрахункові періоди.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 за січень 2019 року відповідачем спожито - 8721 кВт. год., за лютий 2019 року - 1461 кВт.год., за березень 2019 року -1617 кВт.год. електричної енергії, що складає 19354,32 грн.

В рахунок погашення заборгованості за січень-березень 2019 року включно відповідач сплатив 5093,76 грн.

Оскільки відповідач не здійснював повну оплату за спожиту електричну енергію, то у нього виникла заборгованість за спожиту електроенергію за період з січня 2019 року по березень 2019 року включно в розмірі 14260,56 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ООЕК» суму заборгованості за спожиту електроенергію за період з січня 2019 року по березень 2019 року включно в розмірі 14260,56 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 08 травня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2019 року по 31 березня 2019 року у розмірі 7840,32 грн.

В інший частині позовних вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» судовий збір у загальному розмірі 1240,50 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, оскільки позивач не надав суду дані про кількість спожитою відповідачем електричної енергії в січні 2019 року, то суд виходив із середньомісячного розрахунку за період з 14 серпня 2018 року по 01 лютого 2019 року, що складає 1744 кВт (8721 кВт.год. 5 місяців). Отже, відповідачем за січень 2019 року спожито 1744 кВт, що складає 2825,28 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за період з січня 2019 року по березень 2019 року включно складає 7840,32 грн (2825,28 +2376,48 +2638,56).

.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, щосуд не прийнявши до уваги докази, надані позивачем щодо обсягу споживання відповідачем електричної енергії за січень 2019 року, безпідставно та на свій розсуд розрахував обсяг спожитої відповідачем електричної енергії в січні 2019 року виходячи із середньомісячного розрахунку обсягу спожитої електричної енергії за період з 14 серпня 2018 року по 01 лютого 2019 року.

Крім того посилається на практику апеляційних судів, а саме, що у постанові Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 року по справі № 911/1282/20 зазначено наступне: …матеріалами справи доведено фактичні обсяги споживання електричної енергії саме відповідачем, а не іншими особами, підтверджено довідкою ПрАТ "Київобленерго" № 03/100/250/3734 від 22.05.2020 року, яка є належним та достовірним доказом для перевірки проведених нарахувань та встановлення всіх обставин, що стосуються предмету доказування, оскільки, наявність факту споживання електричної енергії та його обсяги не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування окрім інформацією, отриманою від оператора системи розподілу. Наявність підписаних актів приймання-передавання електричної енергії не є визначальною умовою для здійснення розрахунків та визначення обсягів споживання, оскільки, нормами чинного законодавства та умовами договору передбачено, що дані щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку, функції якого виконує оператор системи розподілу ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі". Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Аналогічна позиція викладена в постанові Північного апеляційного господарського суду по справі № 911/239/20 від 19.01.2021 року, постанові Північного апеляційного господарського суду по справі № 911/685/20 від 15.10.2021 року, постанові Північного апеляційного господарського суду по справі № 911/2700/20 від 01.03.2021 року та інших.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.06.2023 року відкрито провадження у справі, роз`яснено відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву.

Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 20.06.2023 року о 19:43:58 годині, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 10.11.2023 року, про що свідчить розписка.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 19.11.2024 року о 22:56:33 годині, що підтверджується довідкою.

Представник позивача Ліщинська А.С. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що сторонами рішення суду в частині задоволеннях позовних вимог не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, щоТОВ «ООЕК» звертаючись до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 просило стягнути заборгованість за розрахунковий період з січня 2019 року по березень 2019 року включно.

Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості в розмірі 14260,56 грн, розрахована за розрахунковий період з січня 2019 року по березень 2019 року за спожиту електроенергію в кількості 11799 кВт.год. на суму 19354,32 грн. За період з жовтня 2021 року по січень 2022 року ОСОБА_1 сплачено 5093,76 грн, тому загальна сума заборгованості за період з січня 2019 року по березень 2019 року, яку просить стягнути позивач, складає 14260,56 грн.

Суд зазначив, що відповідачем за період з 14 серпня 2018 року по 26 квітня 2019 року спожито 13103 кВт.год. електричної енергії на загальну суму 21467,04 грн, з яких за січень 2019 року - 8721 кВт.год., за лютий 2019 року - 1461 кВт.год., за березень 2019 року - 1617 кВт.год., за квітень 1326 кВт.год., що підтверджується балансом абонента ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 80).

Оскільки заборгованість за споживання електричної енергії за квітень 2019 року стягнута, то кількість споживання відповідачем електричної енергії за період з 14 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року складає 11777 кВт.год.

Кількість спожитої електричної енергії за період з 14 серпня 2018 року по 01 лютого 2019 року складає 8699 кВт (11777кВт.год.-1461 кВт.год. (лютий 2019 рік) - 1617 кВт.год. (березень 2019 рік).

Ураховуючи викладені обставини суд першої інстанції вважав, що відповідачем за січень 2019 року спожито 1744 кВт, що складає 2825,28 грн. Загальна сума заборгованості відповідача за період з січня 2019 року по березень 2019 року включно складає 7840,32 грн. (2825,28 +2376,48 +2638,56), яка підлягає стягненню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.

Судом встановлено, що між ТОВ «ООЕК», як постачальником електричної енергії та ОСОБА_1 , як споживачем електричної енергії наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 за договором про користування електричної енергією з побутовим споживачем №10848026 від 29 січня 2007 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7, 14-17).

Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 за розрахунковий період з січня 2019 року по березень 2019 року ОСОБА_1 спожито електроенергії в кількості 11799 кВт/г на суму 19354,32 грн, а саме за січень 2019 року - 8721 кВт.год., за лютий 2019 року - 1461 кВт.год., за березень 2019 року - 1617 кВт.год. електричної енергії. (а.с. 7).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в жовтні 2021 року сплачено 2163,80 грн; в листопаді 2021 року сплачено 2282,56 грн, в січні 2022 року сплачено 647,40 грн.

Предметом позову є стягнення заборгованості за спожиту відповідачем електричну енергію за період з січня 2019 року по березень 2019 року у сумі 14260,56грн.

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками станом на момент виникнення спірних правовідносин врегульовані, зокрема. Законом України «Про ринок електричної енергії». Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (надалі ПРРЕЕ), а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції на час виникнення правовідносин, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Житлово-комунальні послуги»).

Закон України «Про ринок електричної енергії» регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого, постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

При цьому на момент відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, але виконанням сторонами істотних умов цього договору, а саме поставка електричної енергії і її оплата, відповідно до ст.ст. 638, 639 ЦК України, договір між сторонами є укладеним. У даному випадку заявник постачає електричну енергію боржнику, а останнім здійснюється оплата за електроенергію.

Відповідно до пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору,

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно пункту 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року позовні вимоги ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 5416,69 грн за період з квітня 2019 року по березень 2021 року (а.с. 34-36).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію по споживачу ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період з січня 2019 року по березень 2019 року становить 14260,56 грн, в якому зазначено розрахунковий період, обсяг спожитої електричної енергії помісячно: січень 2019 року - 8721 кВт.год., лютий 2019 року - 1461 кВт.год., березень 2019 року - 1617 кВт.год.; вартість спожитої ел. енергії основний борг помісячно: січень 2019 року 14339,28 грн, лютий 2019 року 2376,48 грн, березень 2019 року 2638,56 грн; оплату за січень 2019 року зараховано в рахунок плати - 5093,76 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем за період з 14 серпня 2018 року по 26 квітня 2019 року спожито 13103 кВт. год. електричної енергії на загальну суму 21467,04 грн, що підтверджується балансом абонента ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 80).

Оскільки заборгованість за споживання електричної енергії за квітень 2019 року стягнута, то кількість споживання відповідачем електричної енергії за період з 14 серпня 2018 року по 01 квітня 2019 року складає 11777 кВт.год.

Кількість спожитої електричної енергії за період з 14 серпня 2018 року по 01 лютого 2019 року складає 8699 кВт (11777кВт.год.-1461 кВт.год. (лютий 2019 рік) - 1617 кВт.год. (березень 2019 рік).

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що надані позивачем виписка з особового рахунку № НОМЕР_1 за період січень 2019 року по жовтень 2019 року та баланс абонента ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 14.08.2018 року по 26.04.2019 року не узгоджуються між собою стосовно показників спожитої ОСОБА_1 електричної енергії за січень 2019 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів,як то передбачено статтею 81 ЦПК України і є його процесуальним обов`язком, на підтвердження кількості спожитої відповідачем електричної енергії в січні 2019 року за показами лічильника, суд же відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у сукупності із доказами наявними в матеріалах справи надано належну оцінку обставинам справи, визначивши розмір спожитої відповідачем електричної енергії за січень 1744 кВт.год., виходячи із середньомісячного розрахунку за період з 14 серпня 2018 року по 01 лютого 2019 року (8721 кВт.год. / 5 місяців).

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заборгованості відповідача за січень 2019 року становить 2825,28 грн за 1744 кВт.год.

Посилання скаржника на те, що довідка АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» по особовому рахунку за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року є належним доказом не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції надано належну оцінку зазначеній довідці та обґрунтовано зазначено, що позивачем не надано суду дані про кількість спожитою відповідачем електричної енергії в січні 2019 року.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 року у справі № 911/1282/20, постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 року у справі № 911/239/20, постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2021 року у справі № 911/685/20 є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тобто, висновки щодо застосування норм права, які викладені у судових рішеннях інших судів, ніж в постановах Верховного Суду, не є обов`язковими під час розгляду справи апеляційним судом у подібних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 травня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький