ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 639/2804/18
Номер провадження 22-ц/818/2482/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року в складі судді Єрмоленко В.Б. у справі № 639/2804/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 квітня 2009 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:// privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір).

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість у розмірі 15721,77 грн, з яких: 497,65 грн заборгованість за кредитом, 10 077,38 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 921,89 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 724,85 грн- штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 квітня 2009 року у розмірі 15721,77 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року позовні вимоги КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01 квітня 2009 року в сумі 1543,35 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 497,65 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 555,70 грн, заборгованості за пенею 490 грн, а також 1762 грн судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Заочне рішення мотивовано тим, що відповідачкою неналежним чином виконувались зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитом за вирахуванням процентів на прострочену заборгованість та штрафів (фіксованої та процентної складових), оскільки застосування штрафу та пені за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань суперечить положенням статті 61 Конституції України. Також, суд першої інстанції вважав, що на підставі статті 551 ЦК України розмір пені, який перевищує заборгованість за кредитним договором у 5 разів, підлягає зменшенню до 490 грн. Щодо нарахування процентів за користування кредитом, суд першої інстанції вважав, що оскільки рух по картці припиняється 31 березня 2013 року, то період нарахування становить 1340 днів та стягненню відповідно підлягає 555,70 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

13 травня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чернишова Оксана Юріївна, на заочне рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про залишення позову без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто майже за 6 років до пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

Вказувала, про відсутність підстав для здійснення нарахувань за кредитом після смерті ОСОБА_2 .

Також, зазначала про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, оскільки заборгованість виникла за період до 01 квітня 2013 року. Між тим, позов подано через 4 роки у 2018 року.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 01 квітня 2009 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 9).

У заяві зазначено, що відповідачка погоджується з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які були надані їй для ознайомлення в письмову вигляді.

До кредитного договору Банк додав довідку про умови кредитування з користування кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 110).

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сипачової І.М., після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 107)

Згідно з наданим Банком розрахунку станом на 30 квітня 2018 року за ОСОБА_2 нараховано заборгованість у розмірі 15721,77 грн, з яких: 497,65 грн заборгованість за кредитом, 10 077,38 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 921,89 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина), 724,85 грн- штраф (процентна складова). (а. с. 6-8).

Пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 911/2635/17.

Зважаючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , судова колегія вважає, що оскаржуване рішення впливає на обсяг її боргових зобов`язань як спадкоємця, проте при розгляду зазначених питань апелянт залучена не була, що унеможливлює надати свої заперечення щодо обґрунтованості нарахувати та обсягу заборгованості. Також, наявність боргових обтяжень впливає на можливість оформити спадщину, а тому судова колегія дійшла до висновку про оскаржуваним рішенням вирішено права та обов`язки ОСОБА_1 , що є підставою для його скасування.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною 1 статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1 стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства».

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження № 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) та багатьох інших.

Судова практика з указаного процесуального питання є сталою та сформованою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

АТ КБ «ПриватБанк» пред`явлено позов у червні 2018 року, провадження по справі відкрито 04 липня 2018 року. Між тим, у березні 2024 року під час звернення до суду ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, вимоги Банку щодо стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_2 підлягають розгляду в порядку статті 1281 ЦК України.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України).

За таких обставин, встановивши, що ОСОБА_2 померла до відкриття провадження у справі і на момент смерті вона не набула статусу учасника справи, судова колегія вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 серпня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова