К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Київ

справа № 753/22671/14-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/16337/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Мицик Ю.С. від 31 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський Олександр Володимирович, товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання дубліката виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивував тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - 17 057 доларів США 44 центи, в рахунок відшкодування пені - 10 000 грн., в рахунок відшкодування 3% річних - 5 307,60 грн.

30 червня 2015 року додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування судових витрат 3654,00 грн.

На підставі рішення суду були видані виконавчі листи, строк пред`явлення до виконання яких становив один рік, тобто до 14 липня 2016 року.

Стягувачем вказані виконавчі листи були пред`явлені на виконання до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Державними виконавцями було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 22 лютого 2016 року, № НОМЕР_2 від 22 лютого 2016 року, № НОМЕР_3 від 22 лютого 2016 року, № НОМЕР_4 від 4 жовтня 2016 року.

В подальшому, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року було замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал".

ТОВ "Вердикт Капітал" здійснило стягнення за тим же кредитним договором № 37.3/АА-064.07.2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., тому заявник вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що на підставі подання державного виконавця, було видано дублікати виконавчих листів, які в подальшому також були пред`явлені до виконання. Підставою для видачі дублікатів виконавчих листів було вказано та долучено до подання акти від 25 грудня 2020 року та від 1 квітня 2021 року про втрату оригіналу виконавчого листа.

Дублікат виконавчого листа не відповідає оригіналу, оскільки в ньому зазначений інший номер, інша дата набрання рішенням законної сили та інший строк пред`явлення до виконання.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист (дублікат) № 2-5217/14 від 21 квітня 2021 року, виданий Дарницьким районним судом міста Києва.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 753/22671/14-ц, виданий 21 квітня 2021 року на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування пені -10 000 грн. Визнано таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 753/22671/14-ц, виданий 21 квітня 2021 року на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування 3 % річних - 5 307 грн 60 коп. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що дублікати виконавчих листів № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" пені та трьох процентів річних були видані помилково, а тому відповідно до частини 2 статті 432 ЦПК України наявні підстави для визнання їх такими, що не підлягають виконанню.

Разом з тим, обов`язок боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом №753/22671/14-ц про стягнення на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 057,44 доларів США не припинився, виконання боржником рішення суду від 26 червня 2015 року в зазначеній частині судом не встановлено, а доводи заявника

та обставини, викладені в поданій заяві не можуть бути правовою підставою для визнання виконавчого листа (дубліката) таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що заява про видачу дублікату виконавчого листа була подана після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання; в дублікатах виконавчих листів, без правових підстав, було змінено прізвище боржника, не вірно зазначено номер виконавчих листів, тому дублікати виконавчих листів не відповідають оригіналам виконавчих листів.

Також судом не враховано, що із ОСОБА_1 було здійснено стягнення грошових коштів відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, а ТОВ "Вердикт Капітал" здійснив стягнення за виконавчим написом, тоді як вчинення подвійного стягнення за тим же самим кредитним договором є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ "Вердикт Капітал" у письмових поясненнях на апеляційну скаргу зазначило, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, а наявність у ньому помилок є підставою для їх виправлення, а не визнання його таким, що не підлягає виконання. Вважає, що доводи заяви та апеляційної скарги зводяться до того, що боржник не погоджується з існуванням самого виконавчого провадження, при цьому жодну з постанов про відкриття виконавчого провадження останнім не оскаржено.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній підстав та просили її задовольнити.

Представник ТОВ "Вердикт Капітал" - Цермолонський І.М. в суді апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кошарський О.В. в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року у справі № 753/22671/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок заборгованості за кредитним договором - 17 057 доларів США 44 центи, в рахунок відшкодування пені - 10 000 гривень, в рахунок відшкодування 3 % річних -5 307.60 грн. В задоволення решти заявлених позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2015 року у справі № 753/22671/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування судових витрат 3654 грн.

На виконання вищевказаного судового рішення 20 липня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчі листи із зазначенням терміну пред`явлення до виконання до 14 липня 2016 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" його правонаступником - ТОВ "Вердикт Капітал" по виконанню рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року у справі № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , на користь кредитора заборгованості за кредитним договором № 37.3/АА-064.07.2 від 27 червня 2007 року.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дем`янової Л.О. від 13 травня 2021 року було повернуто стягувачу виконавчий лист № 753/22671/14-ц, виданий 20 липня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" боргу в сумі 17 057 доларів США 44 центи.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року задоволено подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дем`янової Л.О. про видачу дубліката виконавчого документа та видано дублікат виконавчого листа за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2015 року у цивільній справі № 753/22671/14-ц за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В мотивувальній частині ухвали від 23 вересня 2019 року суд дійшов висновку, що державний виконавець довів факт втрати оригіналу виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва 753/22671/14-ц від 20 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США., а тому були наявні підстави для видачі його дубліката.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 1 червня 2021 року виправлено помилку у виконавчих листах №753/22671/14-ц, виданих на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом зазначення номеру справи "753/22671/14-ц".

21 квітня 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано три дубліката виконавчих листів у справі 753/22671/14-ц, зокрема: про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування пені - 10 000,00 грн.; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування 3 % річних - 5 307,60 грн.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарського О.В. перебуває оригінал виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва 753/22671/14-ц від 20 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" в рахунок відшкодування 3 % річних - 5 307,60 грн., що вбачається із копії матеріалів зведеного виконавчого провадження № 73098531; виконавчий лист (дублікат) № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі

ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові

від 9 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться

у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити,

з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчих листів (дублікатів) такими, що не підлягають виконанню, посилався на те, що дублікати виконавчих листів не відповідають оригіналу, оскільки у них зазначений інший номер, інша дата набрання рішенням законної сили та інший строк пред`явлення до виконання, прізвище боржника; стягувач пред`явив дублікат виконавчого листа зі спливом строку для його пред`явлення; стягувач вчинив стягнення за тим же кредитним договором на підставі

виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що дублікат виконавчого листа № 753/22671/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США містить помилки (невірно зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, дату набрання рішенням законної сили, найменування стягувача), однак, такі помилки не можуть вважатись обставиною, що унеможливлює здійснення виконавчого провадження, або свідчить про те, що виконавчий документ не підлягає виконанню. Такі помилки можуть бути виправленні судом, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або боржника.

Встановлено, що станом на день набрання рішенням законної сили та видачі 20 липня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа № 753/22671/14-ц діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Водночас 5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У пункті 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, законодавець збільшив до трьох років строк пред`явлення до виконання як виконавчих листів суду, виданих після набрання чинності цим законом (5 жовтня 2016 року), так і виконавчих листів суду, які були видані на виконання судових рішень до 5 жовтня 2016 року та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 5 жовтня 2016 року.

У статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"№1404-VІІІ передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Встановивши, що виконавчий лист № 753/22671/14-ц, виданий Дарницьким районним судом міста Києва, був повернутий стягувачу ТОВ "Вердикт Капітал" на підставі пункту 1, частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" 13 травня 2021 року, саме з цього часу заново розпочався перебіг строку для пред`явлення його до виконання і вказаний виконавчий лист (дублікат) був пред`явлений до виконання 24 вересня 2021 року, тобто в межах строку встановленого законом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для визнання виконавчого листа (дублікату) таким, що не підлягає виконанню за таких обставин відсутні, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Оскільки заявником ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для визнання виконавчого листа (дублікату) № 753/22671/14-цпро стягнення на користь ПАТ "Родовід Банк"заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США таким, що не підлягає виконанню,

що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України було його процесуальним обов`язком, встановивши, що обов`язок боржника за вказаним виконавчим листом (дублікатом) не припинився, а наявність помилок у ньому, не є підставою для визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви в цій частині.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, містять посилання на обставини, що були предметом дослідження й оцінки суду, ці доводи не спростовують висновків про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого листа (дублікату) № 753/22671/14-цпро стягнення на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 057,44 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: