Провадження № 2/522/1453/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Запольської А.М.,

представника позивача - адвоката Черевиченко Н.А.,

відповідач в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 18.11.2005 по 19.07.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі під час якого було придбано квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 7476. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.10.2006.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 проживав разом із нею, тому вважав, що фактично прийняв спадщину, проте звернувшись до нотаріуса з метою оформлення прийняття спадщини отримав відмову з посиланнями на те, що на час смерті ОСОБА_3 шлюб між ними було розірвано, в зв`язку з чим, позивач згідно заяви про зміну позовних вимог від 05.04.2023 просив суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 18.11.2005 по липень 2019 року та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.10.2021 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

12.11.2021 від представника позивача на виконання ухвали суду від 27.10.2021 надійшла заява про усунення недоліків.

16.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

17.01.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення його до участі у справі в якості відповідача.

18.01.2022 у судовому засіданні ОСОБА_2 просив залишити його заяву від 17.01.2022 без розгляду, яку протокольною ухвалою суду задоволено.

01.02.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги не визнає, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Квартира, яка належала померлій ОСОБА_3 та отримана в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» відноситься до категорії майна, яке є особистою власністю подружжя, а тому вимога позивача про визнання права власності на частку вищезазначеної квартири як на спільне майно подружжя не підлягає задоволенню. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальність сімейних відносин, наявність спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків чи взаємної допомоги між позивачем та спадкодавцем. У задоволенню позову просить відмовити.

08.02.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

08.02.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

08.02.2022 від ОСОБА_2 , як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

08.02.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про оплату мінімального судового збору за вимогу майнового характеру.

08.02.2022 представником відповідача у судовому засідання подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 08.02.2022 задоволено.

08.02.2022 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повернуто заявнику.

16.02.2022 від ОСОБА_2 в порядку ст. 52 ЦПК України надійшла позовна заява про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, яку ухвалою суду від 14.07.2022 залишено без руху.

20.04.2022 від Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса на виконання ухвали суду від 08.02.2022 надійшов супровідний лист з копією спадкової справи за № 418с/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

02.06.2022 від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків, яке ухвалою суду від 02.06.2022 задоволено.

08.07.2022 від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог.

18.07.2022 на виконання ухвали суду від 14.07.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків.

21.07.2022 ухвалою суду прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -ОМР про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у справі до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОМР про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності та частково задоволено клопотання про витребування доказів.

25.07.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення додатків до позову, а саме: ордер на надання правничої допомоги серія ВН № 1104359 від 07.02.2022 адвоката Прокопишиної К.В.

29.07.2022 від представника ОМР, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору надійшли пояснення, у яких зазначає, що оскільки ОСОБА_1 не набув статус особи, яка прийняла спадщину то належним відповідачем за позовною заявою ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували поважність причин пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини. Питання про визнання права власності у цій справі є передчасним і неналежним способом захисту, оскільки ОСОБА_2 не може вважатись таким, який прийняв спадщину. Проти задоволення позовних вимог заперечує.

08.09.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про долучення доказів, а саме: сімейні фотографії із загального альбому, який був у його матері у кількості 12 шт., які підтверджують спорідненість ОСОБА_2 з ОСОБА_3

22.09.2022 від представника відповідача за позовом надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити в повному обсязі в позовних вимогах ОСОБА_2 .

06.10.2022 від представника ОСОБА_2 надійшло два аналогічних за змістом відзивів на позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, у яких зазначає, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами факт проживання з ОСОБА_3 , як чоловік та дружина однією сім`єю після офіційного розірвання шлюбу на день її смерті. Тому вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю не підлягає задоволенню, та відсутні підстави для задоволення позову про визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування.

07.10.2022 та 13.10.2022 від представника ОСОБА_2 надійшло два аналогічних за змістом відгука на відзив ОСОБА_1 , у яких зазначає, що пропущений ним строку для прийняття спадщини є поважним. Зауважує, що ОСОБА_1 заборонив ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спілкуватись один з одним, у зв`язку з чим у нього не було можливості навідувати тітку. Дізнавшись від сторонніх осіб про смерть тітки, він в установленому законом порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, в чому йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

13.10.2022 від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про виклик свідків.

20.10.2022 від Одеського управління поліції № 1 на виконання ухвали суду від 21.07.2022 надійшов супровідний лист з додатками, а саме: копії матеріалів кримінального провадження № 0001664 від 12.07.2019 на 22 арк.

23.11.2022 та 24.11.2022 від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про виклик відповідача - ОСОБА_1 для дачі пояснень та допит відповідача як свідка.

21.03.2023 ухвалою суду у задоволенні клопотання адвоката Черевиченко Н.А. про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення судового рішення відмовлено. Заяву представника позивача адвоката Черевиченко Н.А. про зміну позовних вимог залишено без руху.

05.04.2024 від представника позивача адвоката Черевиченко Н.А. надійшла заява про зміну позовних вимог, у якій просить суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю з 18.11.2005 по липень 2019 року. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.04.2023 від Управління державної реєстрації відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області на виконання ухвали суду від 08.02.2022 надійшла відповідь.

12.04.2023 від Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси на виконання ухвали суду від 08.02.2022 надійшов супровідний лист з копією спадкової справи № 418с/2019 до майна померлої в липні 2019 року ОСОБА_3 на 18 арк.

19.04.2023 ухвалою суду клопотання представника позивача адвоката Черевиченко Н.А. про відстрочення сплати судового збору задоволено. Відстрочено сплату судового збору до 04.05.2023. Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову.

31.05.2023 від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення строку та про приєднання доказів, а саме: копії матеріалів кримінального провадження № 0004162 від 03.12.2018 на 5 арк.

31.05.2023 ухвалою суду задоволено частково заяву представника ОСОБА_2 та викликано свідків.

31.05.2023 ухвалою суду задоволено заяву представника ОСОБА_2 про виклик та допит відповідача як свідка.

03.08.2023 від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: письмові докази про те, що ОСОБА_1 свідомо не повідомив ОСОБА_2 про смерть його батька ОСОБА_4 , а саме свідоцтво про смерть невідомого, довідка про причину смерті, довідка з моргу; платіжні квитанції на оплату водопостачання за кв. АДРЕСА_1 за період квітень 2023.

07.11.2023 від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копія свідоцтва про смерть невідомої особи; копія довідки про причину смерті невідомого чоловіка № 4050; копія повідомлення у відділу ДРАЦ, що невідомий чоловік за № 4050 впізнаний як ОСОБА_4 ; копія квитанції на відшкодування затрат на поховання № 4054.

15.02.2024 від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну відповідача, а саме замінити ОМР на ОСОБА_2 , яке ухвалою суду від 23.05.2024 задоволено.

26.03.2024 від представника ОМР надійшли заперечення на клопотання про заміну неналежного відповідача.

02.07.2024 від представника ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та відзив на позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, у задоволенні якої просить відмовити.

30.07.2024 у судовому засіданні представником ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення позовної заяви третьої особи без розгляду та прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви.

30.07.2024 ухвалою суду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа -ОМР про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду.

30.07.2024 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору.

03.10.2024 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернуто заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків у встановлений строк.

03.10.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 18.11.2005 по 19.07.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстровано шлюбі, який заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2018 у справі № 522/21246/17, яке набрало законної сили, було розірвано.

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 12.07.2019, Серія НОМЕР_1 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у липні 2019 року померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З лікарського свідоцтва про смерть від 12.07.2019 № 2407 вбачається, що ОСОБА_3 померла у 2019 році, в липні місяці, дата смерті невідома. Смерть настала в кв. АДРЕСА_1 . Причина смерті - атеросклеротична хвороба серця. Хвороба, що призвела до смерті - гостра серцева недостатність. Інші суттєві стани - гнильні зміни.

Після смерті ОСОБА_3 витрати на її поховання було понесено ОСОБА_1 , що підтверджується: довідкою на одержання та підпоховання праху № 2929; договором - замовленням на проведення поховання № 050205 від 13.07.2019; квитанцією до прибуткового ордера від 13.07.2019 на суму 2 200,00 грн; рахунком-фактурою на суму 11 060,00 грн.

16.09.2019 Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одеса відкрито спадкову справу № 418с/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . З заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 , як чоловік померлої та ОСОБА_2 , як племінник померлої, яким державним нотаріусом Ворсуляк А.М. постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої ОСОБА_3 .

З спадкової справи вбачається, що померлій ОСОБА_3 на підставі розпорядження органу приватизації від 24.10.2006 № 196858 видано свідоцтво про право власності на житло від 24.10.2006 № НОМЕР_2 , зареєстроване в реєстрі за № 8-19304, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 18.11.2005 по липень 2019 року.

12.12.2024 у судовому засіданні здійснено допит свідків:

- ОСОБА_1 як свідка, який зазначає, що з колишньою дружиною у нього були нормальні стосунки, разом не проживали після розірвання шлюбу, але він приходив допомагати. Зазначив, що іноді залишався на ночівлю коли приїзжав допомагати. Коли вона померла він був у брата в Миколаївській обл. Причиною розлучення вказав те, що ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій в останній рік, проходила курс лікування, боявся якщо щось станеться, то відповідати доведеться йому;

- Свідок ОСОБА_6 (сусід) зазначив, що з 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом. Проживає на просп. Шевченка на другому поверсі, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на третьому. ОСОБА_1 перестав проживати разом з ОСОБА_3 після розірвання шлюбу, але ОСОБА_1 приходив до неї, вона не відчиняла двері, а він залишав їжу. Дізнався про розірвання шлюбу від ОСОБА_1 ;

- свідок ОСОБА_7 (сусідка з 4 поверху) зазначила, що знала ОСОБА_3 та її матір. ОСОБА_1 з`явився у житті ОСОБА_3 десь у 2000 році. Про розірвання шлюбу їй не було відомо. Бачила ОСОБА_1 постійно на балконі, проте невідомо чи проживав він там постійно. Зараз ОСОБА_1 продовжує проживати в цій квартирі.

Свідки зі сторони ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, поштові відправлення повернулись га адресу суду з відміткою «відсутній за адресою».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 у справі № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст. 77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Як вбачається з рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2018 у справі № 522/21246/17, позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання шлюбу зазначав про те, що вони з відповідачем ОСОБА_3 разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В мотивувальній частині даного рішення вказано про те, що однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, сам ОСОБА_1 ще в 2018 році обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання шлюбу зазначав про те, що вони з відповідачем ОСОБА_3 разом не проживають, спільного господарства не ведуть і ці обставини встановлені судом у цивільній справі № 522/21246/17, а тому не підлягають доказуванню у даній справі.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 у справі № 761/24118/18 акцентував, що підтримання стосунків між жінкою та чоловіком після розірвання шлюбу не має характеру сімейних відносин, а отже, не може бути підставою для виникнення права на спадкування за законом.

У постанові від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16 Верховний Суд зазначив, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання.

У даній справі позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту його проживання з ОСОБА_4 як чоловіка та дружини однією сім`єю після офіційного розірвання шлюбу та до часу відкриття спадщини.

При цьому суд враховує, що з тілом померлої ОСОБА_3 відбулись природні зміни, внаслідок чого лікар складаючи довідку про причини смерті не зміг встановити дату смерті. І позивач, який наголошував на тому, що проживав з померлою до її смерті не знає дату її смерті. Також суд враховує, що на виконання ухвали суду від 21.07.2022 ГУ Національної поліції в Одеській області направило належним чином завірені копії матеріалів кримінального провадження № 0001664 від 12.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом смерті ОСОБА_3 , та повідомлено про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2019 вбачається, що 11.07.2019 до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає в АДРЕСА_3 про те, що його сусідка, яка мешкає в кв. АДРЕСА_1 , протягом двох тижнів не відчиняє двері. Виїздом СОГ, в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З долучених до матеріалів кримінального провадження пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та не проживає з померлою ОСОБА_3 близько трьох років та про те, що вона померла дізнався, коли зайшов до квартири. 12.07.2019 ОСОБА_1 написав слідчому Шевченківського ВП Приморського ВП схоронну розписку, де вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та якою прийняв на зберігання ключі від кв. АДРЕСА_1 та саму квартиру з усім майном, що в ній знаходиться, які зобов`язався зберігати до вирішення питання по суті.

Натомість, надані позивачем докази витрат на поховання ОСОБА_3 , є його доброю волею та не свідчать про наявність у них стосунків притаманних подружжю. Наданий позивачем договір реструктуризації заборгованості за послуги водокористування від 17.09.2019 та квитанції про сплату комунальних послуг після смерті ОСОБА_3 , не стосуються періоду встановлення факту сумісного проживання та спростовуються отриманням ним ключів від квартири на підставі вищезазначеної схоронної розписки.

З огляду на наведене, вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи відмову у встановленні факту проживання однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відсутні підстави для задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_3 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 76-78, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України буде складено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст рішення складено 25.12.2024.