Справа № 462/9660/24
УХВАЛА

26 грудня 2024 року Суддя Залізничного районного суду м.Львова Боровков Д.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 / Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Курило Надія Йосифівна/ про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в :

26.12.2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.05.2023 року (серія та номер: 170, посвідченого приватним нотаріусом Львівського МНО Курило Н.Й.) укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нежитлового приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

26.12.2024 року одночасно з позовною заявою представник позивача звернувся до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01) та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо даного нежитлового приміщення .

Свої вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що АТ КБ «Приватбанк» подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.05.2023 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нежитлового приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав АТ КБ «Приватбанк» у разі їх задоволення та стане перешкодою у відновленні таких, оскільки право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 та на любій стадії розгляду справи вона може розпорядитись спірним майном, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України: заборона вчиняти певні дії, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України: забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові віж 23.05.2018 року в справі № 766/18228/17.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що 25.12.2023 року рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 905/943/22, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Марфарм» до відповідача-2: ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом задоволено, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марфарм» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 470 216,17 грн. заборгованість за кредитом та 47 909,80 грн. заборгованість за процентами, витрати на оплату судового збору у розмірі 7 771, 89 грн.

У межах вищевказаної справи АТ КБ «ПриватБанк» зверталось до суду заяву про забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, яке належало ОСОБА_2 : нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 . Проте, ухвалою господарського суду Донецької області від 30.11.2022 року в справі № 905/943/22 у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову було відмовлено.

На виконання вказаного рішення у справі № 905/943/22 видано накази та відкрито виконавчі провадження ВП № 74632020 від 04.04.2024 року у відношенні боржника та ВП № 75218853 від 04.06.2024 р. у відношенні поручителя. Вищивказане рішення на сьогоднішній день не виконане.

Окрім цього, 06.06.2023 року рішенням Господарського суду Донецької області у справі № 905/942/22, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ « Приватбанк» 748766,88 грн, з яких 690532,02 грн заборгованість за кредитом, 58234,86 грн заборгованість за відсотками з користування кредитом, та судовий збір у розмірі 11231,50 грн.

У межах вищевказаної справи № 905/942/22 АТ КБ «ПриватБанк» зверталось до суду заяву про забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, яке належало ОСОБА_2 : нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 . Проте, ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2022 року в справі № 905/942/22 у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову було відмовлено.

Як зазначає представник позивача у заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 , яка достеменно обізнана про необхідність виконання грошового зобов`язання, а також невжиття протягом тривалого часу до відчуження майна заходів, спрямованих на належне виконання своїх зобов`язань перед кредитором, вчинила дії спрямовані на відчуження нерухомого майна - нежитлове приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер:01), шляхом укладання договору купівлі-продажу, серія та номер: 170, посвідченого та виданого 10.05.2023 року приватним нотаріусом Львівського МНО Курило Н.Й. з фізичною особою - ОСОБА_3 .

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що указана угода договору купівлі продажу від

10.05.2023 року містить ознаки фраудаторності, тобто вчинена не з метою настання реальних наслідків, а з метою унеможливлення звернення стягнення на майно, яке виступило предметом даного договору.

У зв`язку з відсутністю на теперішній час будь-яких обтяжень нерухомого майна, існують ризики його подальшого відчуження, що значно ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №392828455 від 29.08.2024 року нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01) на праві приватної власності належать відповідачу ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 10.05.2023 року (серія та номер: 170, посвідченого приватним нотаріусом Львівського МНО Курило Н.Й.)

Судом встановлено наявність спору між сторонами щодо предмету позову, яким є нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

За таких обставин обраний представником позивача вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що перебуває у володінні відповідача є співмірними із заявленими позовними вимогами, відповідає майновому характеру заявлених вимог та випливає з фактичних обставин справи, оскільки через ризик відчуження майна на користь третіх осіб невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту нежитлових приміщень може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому судом враховано, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту лише тимчасово обмежить права відповідача щодо розпорядження майном, яке фактично перебуває у її володінні, проте такі заходи не перешкоджають користуванню відповідачем власністю, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту про які просить представник позивача, фактично будуть спрямовані на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи вищенаведене суд вважає можливим забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01), оскільки вважає, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним заявленим у справі позовним вимогам, забезпечить виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позовних вимог судом та не порушуватиме прав відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 / Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Курило Надія Йосифівна/ про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення №22-1 по №22-6, загальною площею: 55,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), які належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д; ).

Відповідач: ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Копію даної ухвали направити позивачу для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Суддя:

Оригінал ухвали.