справа № 166/927/23
провадження № 2-о/166/2/24
РІШЕННЯ

іменем України

27 грудня 2024 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., присяжних Круша В.І., Шинкарука Я.В.,

з участю секретаря Заєць Н.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвоката особи, стосовно якої розглядається справа, Колєсніка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення опікуна, заінтресована особа орган опіки та піклування Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області,

установив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Панасюк І.І. звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення його опікуном. В обґрунтування своїх вимог указує, що заявник є племінником ОСОБА_2 - особи з інвалідністю з дитинства першої групи, який у зв`язку із хронічним психічним захворюванням не здатний у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Хвороба позбавляє його можливості самостійно піклуватися про себе, вирішувати побутові питання та здобувати засоби для існування, а тому потребує постійного стороннього догляду.

Орган опіки та піклування Заболоттівської селищної ради визнав доцільним призначити заявника опікуном ОСОБА_2 . Проти цього не заперечила мати ОСОБА_2 та її старший син ОСОБА_3 брат ОСОБА_2 .

Просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, призначити ОСОБА_1 опкуном ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 19.07.23 прийнято до розгляду заяву та відкрито окреме провадження у справі; ухвалою від 31.07.23 в справі призначено судову психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено; ухвалою суду від 30.04.24 справу прийнято до провадження суддею Свистун О.М.; ухвалою від 02.12.24 провадження у справі поновлено.

Заявник заявлені вимоги підтримав, пояснив, що його рідний дядько є особою з інвалідністю з дитинства, проживає разом із ним та бабою ОСОБА_4 , його матір`ю. Указав, що він єдиний, хто може здійснювати за ним догляд, оскільки батько ОСОБА_2 помер, рідний брат загинув, а матір є особою з інвалідністю ІІ групи. Зазначив, що отримує стабільний дохід, оскільки працює прикордонником за місцем проживання, у будинку наявні усі зручності, між ним і дядьком існують доброзичливі відносини. Просить заяву задовольнити.

Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною, ОСОБА_5 пояснив, що оскільки згідно із висновком експерта психічне захворювання ОСОБА_2 позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, відтак не заперечив проти визнання останнього недієздатним та призначення заявника його опікуном.

Представник заявника та представник органу опіки і піклування Заболоттівської селищної ради в судове засідання не з`явилися, представник заінтересованої особи у поданій заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. Заявник проти розгляду справи за відсутності його представника не заперечив.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 цього Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Суд установив, що ОСОБА_2 має психічне захворювання та є особою з інвалідністю першої групи з дитинства довічно (а.с.12).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Волинської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» 332 від 21.10.2024, наданого на виконання ухвали про призначення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, внаслідок якого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З огляду на на встановлені обставини, що підтверджуються медичною документацією та висновком судово-психіатричного експерта, суд уважає установленим, що діагностований у ОСОБА_2 хронічний стійкий психічний розлад цілком позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другійп`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно зі статтею 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (частина перша статті 67 ЦК України).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Рішенням виконавчого комітету Заболоттівської селищної ради від 09.06.23 №6/4 затверджено висновок органу опіки та піклування та рекомендовано призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 у випадку визнання останнього недієздатним (а.с.9).

Установлено, що заявник є племінником ОСОБА_2 . Батько ОСОБА_2 . ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідне свідоцтво (а.с.14), матір ОСОБА_7 , 1956 року народження, є особою пенсійного віку з інвалідністю ІІ групи довічно. Батько заявника ОСОБА_3 , рідний брат ОСОБА_2 , загинув під час несення служби в ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник та ОСОБА_2 постійно проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 станом на 03 травня 2023 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.6).

Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність установлення опіки над ОСОБА_2 та доцільність призначення заявника його опікуном.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст. 293, 294-300 ЦПК України, ч.1 ст.39, ст.ст.60, 63, 65 ЦК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Панасюка Івана Івановича про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення опікуна.

ВизнатиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , недієздатним.

Установити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опіку, призначивши його опікуном - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Установити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання ОСОБА_2 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун

Присяжні: В.І.Круш

Я.В. Шинкарук