УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Циганок К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року по цивільній справі №202/10168/22 (провадження №2/199/1171/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник через свого представника із вищевказаною заявою про поворот виконання рішення суду, в обґрунтування якої послався на те, що Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду по суті цивільної справи №202/10168/22 08 квітня 2023 року було ухвалено рішення суду, яким вирішено стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість. За наслідками примусового виконання вищевказаного рішення суду із заявника було стягнуто в загальному розмірі 30684,56 гривень. Постановою суду Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року вищевказане рішення суду першої інстанції скасоване, а у задоволенні позову відмовлено. За таких обставин заявник просив у своїй заяві в порядку повороту рішення суду першої інстанції стягнути з ТОВ «Дебт Форс» на користь заявника згадані вище 30684,56 гривень.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року заяву про поворот виконання рішення суду прийнято до провадження та призначеного до судового розгляду по суті.

В судове засідання учасники розгляду заяви не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись. Від представника заявника до суду надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та про підтримання вимог заяви про поворот виконання рішення суду.

За таких обставин, керуючись ст.444 ч.10 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд по суті заяви про поворот виконання рішення суду за наведеної явки учасників розгляду заяви, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріли заяви про поворот виконання рішення суду, а також ознайомившись із матеріалами цивільної справи №202/10168/22, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/10168/22 (провадження №2/199/1171/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За наслідками розгляду по суті такої цивільної справи судом 07 квітня 2023 року ухвалено рішення суду, яким позов задоволено та вирішено стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (; адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) заборгованість за кредитним договором № від 22 січня 2020 року станом на 08 листопада 2022 року в загальному розмірі 82096,9 гривень, з яких: 8200 гривень заборгованість за тілом кредиту, 73896,9 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Крім того, в рахунок відшкодування судових витрат по справі вирішено було стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (; адреса місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б) судовий збір в розмірі 2481 гривень.

10 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська на вищевказане рішення суду було видано два виконавчі листи (стягнення суми кредитної заборгованості та судових витрат). Стягувачем у них вказано позивача, а боржником відповідача.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року було задоволено заяву про заміну стягувача у вищевказаних виконавчих листах, а саме замінено стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі №202/10168/22 задоволено апеляційну скаргу відповідача та скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року по цивільній справі №202/10168/22, постановлено нове про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно копії листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 12 листопада 2024 року №01.29 на виконанні у вказаного приватного виконавця перебувало зведене виконавче провадження №74441668, до складу якого входили виконавчі провадження №74438457 та №74438562 з примусового виконання виконавчих листів №202/10168/22, виданих 10 серпня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 84577,9 гривень. Виконавче провадження №74438562 закінчено 14 червня 2024 року на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконання, виконавче провадження №74438457 завершено 28 жовтня 2024 року на підставі п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі скасуванням рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист. Перевіркою депозитного рахунку приватного виконавця з моменту відкриття виконавчого провадження №74438562 та станом на дату його закінчення кошти у ньому розподілені наступним чином: 1) витрати виконавчого провадження в сумі 500 гривень отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 2) основна винагорода приватного виконавця в сумі 248,1 гривень отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 3) борг за виконавчим документом в сумі 2481 гривень отримувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Також перевіркою депозитного рахунку приватного виконавця встановлено з моменту відкриття виконавчого провадження №74438457 та станом на дату його закінчення кошти у виконавчому провадженні розподілені наступним чином: 1) витрати виконавчого провадження в сумі 500 гривень отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 2) основна винагорода приватного виконавця в сумі 2450,51 гривень отримувач приватний виконавець Русецька О.О.; 3) борг за виконавчим документом в сумі 24504,95 гривень отримувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Правовідносини щодо повороту виконання рішення суду врегульовані нормами ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Частинами 9, 10 ст.444 ЦПК України передбачено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011(справа №1-25/2011) зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна і виконання дій відпала.

Частинами 1, 3 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються, окрім іншого, з основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття судового рішення по суті вимог заяви про поворот виконання рішення суду.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених вище норм чинного законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом частин першої-третьої ст.444 ЦПК України поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення. Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року по справі №6-53цс15, постановах Верховного Суду від 28 січня 2018 року по справі №203/2612/13-ц, від 20 жовтня 2021 року по справі № 521/5241/18.

Поворот виконання рішення суду як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача) передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду. Положеннями ст.444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення. Схожий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі №296/7644/17 та від 20 жовтня 2021 року по справі №521/5241/18.

Таким чином, спираючись на наведені вище правові висновки та норми законодавства, приймаючи до уваги, що за змістом листа приватного виконавця Русецької О.О. від 12 листопада 2024 року №01.29 кошти у зведеному виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року по цивільній справі №202/10168/22, фактично були перераховані ТОВ «Вердикт Капітал» (в частині основної суми боргу в загальному розмірі 26985,95 гривень), а також самому приватному виконавцю Русецькій О.О. (витрати виконавчого провадження 1000 гривень та основна винагорода 2698,61 гривень), а заявник просить стягнути всі ці кошти на свою користь в порядку повороту виконання рішення суду саме з ТОВ «Дебт Форс», враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), згідно якого суд самостійно не може змінити заявлені до розгляду вимоги, суд приходить до висновку про неможливість задоволення заяви ОСОБА_1 ні повністю, ні частково. Крім того, вимоги заявника про стягнення на його користь витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця взагалі не можуть бути задоволені в порядку розгляду заяви про поворот виконання рішення суду, оскільки стягнення таких витрат з відповідача не передбачалось рішенням суду, питання про поворот виконання якого вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 13, 223, 257-261, 263, 268, 352-355, 444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2023 року по цивільній справі №202/10168/22 (провадження №2/199/1171/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Авраменко