Справа № 386/638/24
Провадження № 2-п/386/16/24
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2024 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

за участю секретаря Штанько Л.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Голованівськ заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року по цивільній справі №386/638/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

встановив:

Адвокат Задорожнюк О.Б. звернулась до суду із заявою в інтересах відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року по цивільній справі №386/638/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що заочним рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2024р. позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 76481,61 грн., та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн..

З даним рішенням відповідачка не згодна, оскільки обставини справи встановлені не у повному обсязі, відповідачка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, тому не з`явилась в судове засідання. ОСОБА_1 було надіслано судову повістку, яку вона отримала 07 червня 2024 року, надалі в матеріалах справи а.с.107 та а.с.122 містяться довідки про доставку електронного документу, про те для отримання судових повісток в електронній формі повинна була подати до суду відповідну заяву, але така заява в матеріалах цивільної справи відсутня. Також вказує, що у відповідачки наявні докази та відомості, які мають істотне значення для вирішення справи. 13 вересня 2024 року ОСОБА_1 отримала копію судового рішення в електронному вигляді але в письмовому вигляді рішення не надсилалось, а також наявні докази, які спростовують висновки суду про необхідність задоволення позову, а саме в матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору на який посилається позивач в своїх вимогах, наданий позивачем витяг з умов та правил надання банківських послуг на підтвердження позовних вимог, визначенні умови кредитування, при цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач та ознайомився та погодився з ним. Також позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач підписав заяву від 07.08.2017 року, згідно якої отримав кредит, чим саме підтвердив згоду на те, що дана заява разом із умовами та правилами, тарифами які розміщені на банківському сайті складають укладений між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Вказане твердження позивача є не відповідаючим вимогам діючого законодавства України та судовій практиці, відтак просить скасувати заочне рішення.

Заявник ОСОБА_1 та її представник Задорожнюк О.Б. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, остання надала заяву про проведення судового засідання без їх участі.

Представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно 1 статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та /або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Заочним рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2024р. позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 76481,61 грн., та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн..

Судом встановлено, що заочний розгляд справи проведено у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 у судові засідання 27.06, 15.07, 11.09.2024 року.

При цьому, відповідач повідомлялася судом належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить направлення ухвали про відкриття провадження у справі від 04.06.2024 року, в якій вказано дату судового засідання 27.06.2024 року, так як позовну заяву з додатками відповідачу було направлено позивачем 21.05.2024 року, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачу було доставлено до електронного кабінету 05.06.2024 року, також відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження 07.06.2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення а.с.108.

26.06.2024 року представник відповідача Задорожнюк О.Б. подала до суду заяву про внесення даних РНОКПП та додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи та для можливості належним чином ознайомитись з документами, що містяться в матеріалах справи, судове засідання, яке призначене на 27.06.2024 року просила відкласти.

12.07.2024 року представником відповідача було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 намагається вирішити питання про стягнення заборгованості, про те в судове засідання призначене на 27.06., 15.07, 11.09.2024 року відповідач та її представник не з`явились, відзив на позовну заяву не подали. Також встановлено, що у справі є докази направлення судових повісток відповідачу та її представнику адвокату Задорожнюк О.Б., які доставлені до їх електронного кабінету 05.06.2024 року, 27.06.2024 року та 16.07.2024 року, що відповідає вимогам ст.ст. 14, 128, 130 ЦПК України. Неотримання повісток про виклик до суду в паперовому вигляді не свідчить про необізнаність учасника про час та місце розгляду справи та поважність причин неявки у судове засідання.

Також представник заявника зазначила, що копію судового рішення вона та відповідач отримали до електронного кабінету, а в письмовому вигляді рішення суду не надсилалось.

З матеріалів справи вбачається, що документ в електронному вигляді «рішення» від 11.09.2024 року було надіслано одержувачу ОСОБА_2 , Єсіній Д.В. в їх електронний кабінет, доставлено до електронного кабінету 13.09.2024 року.

Вручення копії рішення шляхом його направлення в електронній формі за допомогою ЄСІТС відповідає положенням ст.ст. 14, 272 ЦПК України.

Таким чином судом встановлено, що відповідач та її представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проте не з`являлись в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, відзиву на позов не подавали, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, що зазначено в позовній заяві, а тому суд ухвалив заочне рішення.

Суд акцентує свою увагу на тому, що це безпосередньо право ОСОБА_1 з`являтись до суду в судові засідання чи ні, але безпосередньо суд своє зобов`язання щодо повідомлення відповідача та її представника по справі виконав в повному обсязі, докази чого, знаходять своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський Суд у справі «Пономарьов проти України» встановив порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з тієї причини, що строк на оскарження був продовжений по завершенню значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі.

У подальшому Європейський Суд відмітив, що хоча продовження строку оскарження і проводиться на розсуд національних судів, останні, на думку Суду, повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності нових тимчасових строків (рішення у справі «Безрукови проти Росії»).

Отже, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії»).

Доводи заявника та її представника про необхідність перегляду заочного рішення не є обґрунтованими, доказів, які б вказували на неправильність прийнятого судом рішення, не надано, істотних обставин, що мають значення для справи та не були досліджені судом, не зазначається, а відтак відсутні передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави до скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-263, 280, 286, 284, 285, 287, 288 ЦПК України , суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2024 року по цивільній справі №386/638/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Д. В. Червоненко