Справа № 946/5532/24
Провадження № 2/946/2859/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності, -
У липні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Рудніченко І.Ф. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності.
Позовні вимоги мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.08.1997 року позивачка є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір було укладено та зареєстровано на Одеській товарній біржі. У травні 2024 року їй стало відомо, що оскільки вказаний договір не був своєчасно нотаріально посвідчений, то є недійсним. Для вирішення питання щодо визнання угоди дійсною їй необхідно отримати відповідне рішення суду. У зв`язку з цим, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.08.1997 року та визнати за нею право власності на квартиру.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Також просила поновити процесуальний строк на звернення до суду.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2193 від 18.08.1997 року, ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний договір було зареєстровано у представництві Одеської товарної біржі 18.08.1997 року за № 2193.
Усі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі виконано, грошовий розрахунок по даному договору здійснено, про що свідчить п.5 договору.
Згідно зі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Станом на 2024 рік договір нотаріально не посвідчено.
Згідно ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.
Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.
Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.
Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 47, 48, 62, 71, 80, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 223, 258, 259, 264, 265, 280-289, 353 ЦПК України, -
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2193 від 18 серпня 1997 року квартири АДРЕСА_2 , укладений на Одеській товарній біржі між ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 03.01.2001 року), право власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: Н.В.Баннікова