ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13400/24

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1848/24

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є., Шитченко Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2024 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник Військової частини НОМЕР_1 Осмоловська Е.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу заявником було подано до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» 13.12.2024.

16.12.2024 судом апеляційної інстанції було витребувано справу з Деснянського районного суду м. Чернігова.

20.12.2024 справа надійшла до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Частиною 3 статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1, 2, ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Таким чином, у суді апеляційної інстанції представництво від імені заявника в усіх категоріях справ, окрім малозначних справ та справ з трудових спорів, може здійснюватися виключно адвокатом або законним представником.

Апеляційну скаргу подано та підписано Осмоловською Е.В. в інтересах Військової частини НОМЕР_1 , на підтвердження повноважень надано довіреність у порядку передоручення.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про здійснення ОСОБА_2 адвокатської діяльності та набуття статусу адвоката.

Не містять відомостей про Осмоловську Е.В. і надана копія Довідки № 90/22 з відомчого обліку Мінестерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається Довіренність в порядку передоручення від 26.06.2024 сформована в системі "Електронний суд", та підписана Чіхелідзе Зурабом, який відповідно до витягу із наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2023, приступив до виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .

За загальним правилом, підтримуваним у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже в матеріалах справи відсутні дані про наявність відомостей в реєстрі про особу, що підписала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 .

Крім того, предметом спору в даній справі є стягнення моральної шкоди, ціна позову визначена в розмірі 100 000 грн, отже справа не відноситься до категорії малозначних.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно представляти інтереси Військової частини НОМЕР_1 в суді апеляційної інстанції може адвокат. З наданої довіреності не вбачається, що Осмоловська Е.В. являється адвокатом та має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Таких документів до апеляційної скарги не додано, як не підтверджено належним чином і повноважень на підписання апеляційної скарги в порядку самопредставництва юридичної особи.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що дані обставини унеможливлюють представництво заявника у апеляційному суді особою, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга, подана Осмоловською Е.В. в інтересах Військової частини НОМЕР_1 , на рішення Деснянсьького районного суду м. Чернігова від 08.11.2024 підлягає поверненню.

Одночасно суд роз`яснює, що, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, 357, 390 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: