Справа № 227/2841/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Добропільське» про стягнення вихідної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача про стягнення вихідної допомоги.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2024 року було відкрито провадження по даній справі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.09.2024 року №2797/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області» змінено з 7 жовтня 2024 року територіальну підсудність судових справ Добропільського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024 року вказану цивільну справу передано в провадження судді Руденко В.В.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху, оскільки позов поданий з порушенням норм ст.ст.175, 177 ЦПК України, які встановлюють вимоги щодо змісту та форми позовної заяви, сплати судового збору, додання до позову певних документів тощо.

В порушення вимог ст.177 ч.4 ЦПК України позивачем не долучено до позову документу, що підтверджує сплату судового збору у визначеному станом на 01 січня 2024 року розмірі. Так, позивачу необхідно сплатити судовий збір за майнову позовну вимогу про стягнення вихідної допомоги при звільненні, оскільки така виплата не входить до структури заробітної плати, і тому на неї не розповсюджується пільга при сплаті судового збору, що визначена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі №711/4010/13-ц. Відтак, необхідно сплатити судовий збір виходячи із ціни позову, відповідно до ст.4 ч.2 п.1 пп.1 Закону України «Про судовий збір» та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а саме судовий збір має складати 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до ціни позову в розмірі 1562,29 грн. на р/р UA0004627, отримувач платежу: ГУК у Дн-кiй обл/АНД р/ 22030101, код ЄДРПОУ отримувача 37988155 , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), з поданням суду оригіналу платіжного документу для долучення до матеріалів позову.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу вимоги п.8 ч.1 ст.257 Цивільного процесуального кодексу України, а саме суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст.6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 259, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Добропільське» про стягнення вихідної допомоги.

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Добропільське» про стягнення вихідної допомоги - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду і не усунення недоліків в зазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Суддя Руденко В.В.