Справа № 367/7916/24
Провадження №2/367/4974/2024
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Пронченко О.С.,

за участі

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції(м. Київ) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого володіння,

в с т а н о в и в :

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Центральне міжрегіональне управління міністерства юстиції(м. Київ) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого володіння.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування до відповідача ОСОБА_5 захід процесуального примусу у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки відповідач не виконав ухвалу суду про витребування доказів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти застосування заходів процесуального впливу, надала пояснення про неможливість подачі доказів, які витребовуються судом, оскільки у відповідачки дані документи відсутні.

Інші учасники справи до суду не з`явилися.

Суд, вислухавши клопотання представника позивача, думку представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Права та обов`язки представника учасників справи визначені ч. ч. 1, 2 ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, на учасників судового процесу та їх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).

Види заходів процесуального примусу визначені ч. 1 ст. 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема, неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року витребувано у ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): оригінал договору про спільну діяльність від 18.06.2014 року та додатки до нього (акт прийому-передачі внесених учасниками внесків, акт розподілу житлових площ, нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 про виконання ОСОБА_5 своїх зобов?язань в повному обсязі).

Згідно даних автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» представник відповідачки ОСОБА_3 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд»

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали суду від 08 серпня 2024 року було отримано представником відповідачки ОСОБА_3 29.10.2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету користувача ОСОБА_3 .

Надсилання ухвали суду до «Електронного кабінету», є належним способом вручення судової кореспонденції учаснику справи, відповідно до положень статті 128 ЦПК України та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 квітня 2024 року по справі № 454/1883/22.

Відповідно до ч.6, 7 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Представник відповідачки ОСОБА_3 лише 25.12.2024р. у судовому засіданні повідомила суду, що оригінал договору про спільну діяльність від 18.06.2014 року та додатки до нього (акт прийому-передачі внесених учасниками внесків, акт розподілу житлових площ, нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 про виконання ОСОБА_5 своїх зобов?язань в повному обсязі) у ОСОБА_5 відсутні, а отже остання не має можливості надати витребовувані судом докази.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_5 , отримавши ухвалу про витребування доказів, через уповноваженого представника, не виконала свого обов`язку щодо повідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до відповідачки ОСОБА_5 захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому клопотання сторони позивача підлягає задоволенню.

Частиною 5 статті 148 Кодексу визначено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу задовольнити.

Застосувати до відповідача ОСОБА_5 заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнути з ОСОБА_5 , штраф у розмірі 908,40 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Роз`яснити, що грошове стягнення - штраф (як засіб процесуального примусу), має бути сплачено на рахунок за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК уКиїв.обл/Ірпінська міс/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989

Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача - UA0010814

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Стягувач: Державна судова адміністрація України. (Місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , інші відомості суду не відомі).

Боржник: ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Роз`яснити, що особа, на яку накладено штраф, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї заходів процесуального примусу.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України (ч.2 ст.144 ЦПК України).

Ухвала про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу є виконавчим документом (на підставі ч. 3 ст. 146 ЦПК України) та підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Я.В. Шестопалова