Справа № 147/746/23
Провадження № 2/147/26/24
У Х В А Л А

іменем України

27 грудня 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Редіною А. О.,

за участю:

представника позивача - адвоката Конякіна М. С.,

представника відаповідача - адвоката Грушко Ж. В.,

представника відповідача - адвоката Олійник Ю. А.,

під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна Михайла Сергійовича про відвід судді Борейко О. Г. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Тростянецького районного суду Борейко О. Г. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя.

Ухавалою судді від 01.11.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

Підготовче засідання неодноразово відкладалося з різних причин, востаннє на 27.12.2024.

26 грудня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна Михайла Сергійовича про відвід судді Борейко О. Г. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя. Заява мотивована тим, що у червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 02.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання боргу у розмірі 40000 дол. США, наявність якого встановлено рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 у цивільній справі №147/478/23. Ухвалою суду від 22.08.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя та первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, об`єднано в одне провадження. Позивач ОСОБА_1 звертався з заявою по факту перевірки документів на підробку, що стосувались справи про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , а саме акту депутата ОСОБА_5, який стосувався визначення житлово-побутових умов проживання дитини. Ухвалою слідчого судді Борейко О. Г. ОСОБА_1 було відмовлено у задоволені скарги на постанову про відмову у відкритті кримінального провадження. У зв`язку з тим, що у вищезазначеній кримінальній справі слідчим суддею була Борейко О. Г., позивач вважає, що в неї вже склалось упереджене ставлення до нього. На думку сторони позивача, розглядаючи справу №147/643/23 у ОСОБА_3 вже були сформовані висновки стосовно правовідносин, які виникли між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що в даному випадку викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді та сприяє більш виграшній позиції відповідача. Всі вищезазначені обставини в своїй сукупності призвели до того, що сторона позивача вважає, що суддя Борейко О. Г. по справі №147/746/23 не може об`єктивно та неупереджено розглядати дану справу, оскільки у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, що не сприяє збереженню та підвищенню авторитету судової системи України.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 40 КУпАП питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, враховуючи, що заява про відвід судді надійшла до суду за день до наступного засідання, тому така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, і питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Водночас положеннями ч. 8 цієї ж статті передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З метою з`ясування думки учасників справи щодо заявленого відводу, заява розглядається у підготовчому засіданні.

Представник позивача - адвокат Конякін М. С. підтримав подану заяву. Додатково зазначив, що суддею Борейко О. Г. окрім розгляду справи, за участі його довірителя, також розглядалися справи про адміністративне правопорушення за фактом насильства у сім`ї колишнього подружжя ОСОБА_4 . Ці та інші обставини в своїй сукупності дають підстави вважати, про можливість судді ставиться до учасників справи та до реалізації їх прав неоднаково, що може призвести до порушення принципу рівності прав та обов`язків сторін й змагальності сторін, ймовірність надавати перевагу в реалізації прав стороні відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Грушко Ж. В. заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді. Зазначила що стороною позивача не надано жодних обґрунтувань на підтвердження заявленого підводу. Участь судді і процесуальні рішення у інших справах за участі сторін не є підставою для відводу. Справа у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться тривалий час, і це вже третій відвід заявлений стороною позивача, що може свідчити про затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Олійник Ю. А. підтримала свою колегу, додатково зазначила, що заява про відвід необґрунтована і подана передчасно, а тому просила в її задоволенні відмовити.

Позивач та відповідач в підготовче засідання не прибули, однак їхнє неприбуття не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Заслухавши представників сторін, вивчивши доводи заяви, оглянувши надані матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви щодо відводу судді, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Окрім цього, відповідно до положень ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід та може бути заявлено відвід учасниками справи. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку. Встановлення обставин, вказаних у п. 1-4 ч.1 ст. 36 цього Кодексу, ст.37 цього Кодексу звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді. Тобто відвід має бути вмотивований, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заява про відвід не містить обґрунтованих підстав упередженості чи необ`єктивності судді, не зазначено та не надано належних доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі судді.

Перевіривши наведені підстави для відводу судді Борейко О. Г., суд дійшов висновку, що прийняття слідчим суддею Борейко О. Г. відповідних процесуальних дій під час розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу судді та оціночно визначатися як сумніви у її об`єктивності, упередженості та заінтересованості під час розгляду цивільної справи, а можуть бути вирішені у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

Стосовно доводів сторони позивача про те, що розглядаючи справу №147/643/23 у Борейко О.Г. вже були сформовані висновки стосовно правовідносин, які виникли між Кучер Н. А. та Кучер А. М., що в даному випадку викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді та сприяє більш виграшній позиції відповідача, то суд вважає їх необґрунтованими, адже суддя Борейко О. Г. не розглядала справу №147/643/23.

Варто також зазначити те, що після прийняття справи до свого провадження - 01 листопада 2024 року, фактично підготовче засідання не розпочате, оскільки з різних обставин воно неодноразово відкладалося, що позбавляє можливості дійти висновку для стороннього спостерігача в упередженості зі сторони судді Борейко О. Г.

Отже, обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді, не можуть бути підставами для відводу (самовідводу), в розумінні вимог ст. 36, 37 ЦПК України.

З огляду на викладене, враховуючи викладені підстави, у задоволенні заяви про відвід судді Борейко О. Г. варто відмовити.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Конякіну Михайлу Сергійовичу у задоволенні заяви про відвід судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко Олесі Григорівни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 грудня 2024 року.

Суддя О. Г. Борейко