Номер провадження: 22-ц/813/2969/24
Справа № 495/377/22
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В., Кострицького В.В., Лозко Ю.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Назарової М.В., Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

у справі за апеляційною скаргою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради в особі представника адвоката Царенка Олександра Олександровича

на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, подану керуючим справами (секретарем) виконкому Затоківської селищної ради Чередниченко Ю.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного реєстратора Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Арешкіної Олени Дмитрівни, ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омарова Віолетта Султанівна про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, повернення позовної заяви задоволено частково.

Цивільну справу за позовною заявою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради, подану керуючим справами (секретарем) виконкому Затоківської селищної ради Чередниченка Ю.А. залишено без розгляду. В іншій частині в задоволені заяви - відмовлено.

Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради в особі представника адвоката Царенка О.О. 30 жовтня 2023 року звернулась з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи № 495/377/22 у складі головуючого (судді-доповідача) Назарової М.В., суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 495/377/22 відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року справу № 495/377/22 призначено до розгляду на 23 січня 2024 року о 17-й годині.

В судовому засіданні 23 січня 2024 року розгляд справи відкладено на 09 квітня 2024 року о 14 годині 20 хвилин.

01 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід колегії суддів Назаровій М.В., Кострицькому В.В., Лозко Ю.П., який обґрунтований тим, що вказані судді є заінтересованими у результатах апеляційного розгляду даної справи. Вважав, що вказана судова колегія суддів порушила положення низки процесуальних норм чинного цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст. 357, 396, 399 ЦПК України, не перевіривши до початку процесу підтвердження повноважень позивача та його адвоката, дотримання позивачем вимог до апеляційної скарги, у тому числі і щодо вказівки представника відповідача ОСОБА_1 , надання копій письмових матеріалів у відповідній кількості, сплата судового збору з картки приватної особи, а не рахунку Сільради, порушення правила об`єднання позовних вимог, та незастосування передбачених ст. 185 ЦПК України наслідків, відсутності реєстрації позивача в електронному кабінеті, а також допущених порушень під час судового засідання 23 січня 2024 року (розпочато судове засідання під час повітряної тривоги, чим наражали відповідача ОСОБА_1 та його представника на небезпеку життю та здоров`ю; за відсутності відомостей про належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце судового розгляду, оскільки в позовній заяві у більшості відповідачів вказано засоби зв`язку як невідомі, повідомлення про судові засідання були надіслані не за адресою фактичного місця реєстрації, а за адресою, вказаною в актах на землю, на якій ніхто не проживає; без перевірки належним чином повноважень позивача та його представника, оскільки апеляційну скаргу подано неуповноваженою особою - ОСОБА_12 , який не виконує обов`язки голови, і таких доказів ним не надано, і з цих же підстав позов було залишено без розгляду, натомість повноваження представника відповідача ОСОБА_13 було перевірено; під час відеоконференції судді тримали мікрофони в метрі від себе на краю стола, тим самим не даючи можливості належно чути про що запитує суддя або про що вони взагалі говорять, при цьому повідомлено, що всі ризики під час проведення відеоконференції лягають на бік сторони, яка про неї заявила, що на його думку свідчить про свідомі перешкоди у проведенні законної дії, передбаченої ст. 212 ЦПК України).

Наведене свідчить про близькі відносини між суддями та позивачем, зацікавленість суддів на користь позивача, упереджене ставлення до інших учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом без повідомлення учасників справи, що передбачено частиною 8 статті 40 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого відводу, суд доходить наступного висновку.

Встановлено, що заявники свої сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Назарової М.В., Кострицького В.В., Лозко Ю.П. обґрунтовують як допущеними, на їх думку, порушеннями на стадії відкриття провадження у справі, так і порушеннями процесуального закону та їх прав під час судового розгляду 23 січня 2024 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Порядок вирішення заявленого відводу визначений статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною другою статті 126 ЦПК України внормовано залишення без розгляду документів, поданих після закінчення процесуальних строків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 як учасник Електронного суду отримав в електронному кабінеті 13 листопада 2023 року о 22:01:37 годин, а 28 листопада 2023 року надав відзив на апеляційну скаргу.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся з заявою про відвід суддів, яку мотивував допущеними колегією суддів порушеннями під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, з пропуском процесуального строку, визначеного частиною третьою статті 39 ЦПК України, заяву про поновлення цього строку не надав, його заява про відвід суддів в наведеній частині на підставі статті 126 ЦПК України має бути залишена без розгляду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Назарова М.В., Кострицький В.В., Лозко Ю.П. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Докази таких ознак як особисте переконання та поведінка конкретних суддів, що вказують на їх безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення таким судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод заявників, у справі відсутні.

Доводи заявника про наявність підстав для відводу суддів, що наведені вище, зокрема, виконання судом вимог ч. 4 ст. 217 ЦПК України (встановлення осіб тих, хто бере участь у судовому засіданні), статті 223 ЦПК України щодо вирішення процесуального питання про можливість розгляду справи за відсутності решти учасників справи, якості зв`язку із заявником та його представником спростовуються наявним в матеріалах справи технічним записом судового засідання, з якого вбачається, що розгляд справи судом розпочато із затримкою (о 17.13 год у зв`язку із великою завантаженістю колегії), повідомлено учасників справи по відсутність відомостей про належне повідомлення решти учасників справи, про тривання повітряної тривоги і що таке значно обмежує у праві на розгляд з огляду на справедливий суд, і що «безпека учасників справи понад усе», що унеможливлює розгляд справи, на що відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти розгляду справи, проте висказуючи свою думку, зауважив, чи не є таке штучним затягуванням апеляційного розгляду, згодом погодився на відкладення розгляду справи, час якого з ним та його представником було узгоджено, та з урахуванням вже наявного графіку судових засідань було призначено на 09 квітня 2024 року о 14.20 год.

Отже, вирішення питання про відкладення розгляду справи відповідало правам вказаних осіб, які очікували на судове засідання в режимі відеоконференції і не заперечували проти розгляду справи, а відкладення розгляду справи було обумовлено низкою факторів: як-то повітряна тривога, відсутність належних повідомлень інших учасників справи, а також надання самим відповідачем ОСОБА_1 того ж дня 23 січня 2024 року великої за кількістю об`єму документів.

Щодо навмисного начебто намагання суду під час відеоконференції створити перешкоди відповідачу у можливості чути себе учасникам справи, то після зауваження ОСОБА_1 на початку засідання щодо якості звуку, судом вчинено дії з удосконалення якості звуку, мікрофон поставлено близько до складу суду, і в подальшому вказана особа висказувала свою думку з приводу усіх обговорюваних питань і повноцінно спілкувалася із судом, ніяких зауважень ОСОБА_1 з цього приводу далі зроблено не було.

Натомість, повідомлення суду на зауваження відповідача, що всі ризики під час проведення відеоконференції лягають на бік сторони, яка заявила відповідне клопотання, є лише роз`ясненням учаснику справи положень частини 5 статті 212 ЦПК України.

Щодо доводів відводу, що розгляд справи розпочатий без перевірки належним чином повноважень позивача та його представника, оскільки апеляційну скаргу подано неуповноваженою особою - ОСОБА_12 , який не виконує обов`язки голови, і таких доказів ним не надано, і з цих же підстав позов було залишено без розгляду, натомість повноваження представника відповідача ОСОБА_13 було перевірено і запитано у нього аркуш справи, на якому такі містяться, то наведене не може свідчити про надання судом переваги одній із сторін.

Отже, ті обставини, про які зазначає заявник в обґрунтування заявленого відводу, не виключають участі суддів в розгляді справи, не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, а також певну їхню заінтересованість у розгляді справи, а тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів по справі не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість колегії суддів Назарової М.В., суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід в наведеній та розглядуваній частині є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст. 33-40, 126, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі Назарової М.В., Кострицького В.В., Лозко Ю.П. з підстави відкриття апеляційного провадження у справі № 495/377/22 повернути заявнику без розгляду.

В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі Назарової М.В., Кострицького В.В., Лозко Ю.П. відмовити і передати справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.В. Назарова

В.В.Кострицький

Ю.П. Лозко