н/п 2-н/490/2917/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши заяву Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

КП Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» звернулося до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого оплаення у розмірі 27 246,90 грн за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.10.2024 року дану заяву передано до Центрального районного суду м.Миколаєва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 року дану заяву передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно ч.8 с. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді №984909 від 23.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 має заборгованість за послуги централізованого опалення квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як боржник зареєстрований зовсім за іншою.

Крім того, заявником не надано суду жодних документів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , або ж, що він проживає за вказаною адресою та користується послугами, які надає заявник.

Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 12.09.2017 року суд вважає неналежним доказом користування боржником послугами заявника, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, боржник ОСОБА_1 за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрований, даних щодо оформлення за боржником права власності на квартиру або його проживання за даною адресою суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суддя вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст.165,166,167 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання.

Роз`яснити заявнику про право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова