Провадження №2/523/1614/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"28" листопада 2024 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді- Аліна С.С.
за участю секретаря судового засідання Могили А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, в якому просила визнати Визнати за ОСОБА_1 , право власності на домоволодіння, що складається із жилих будівель складається із жилих будівель літ. А, загальною площею 54,2 кв. м., Б літні кухні літ. В сараї, Г вбиральня, Д душ, Е гараж, 3 сарай, №1-4 огорожа, І вимощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом від померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовує свої вимоги тим, що, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 09 серпня 2022 року.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 , є донькою ОСОБА_2 , а також її спадкоємицею за заповітом.
Після смерті ОСОБА_2 , ії донька ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеси Мельник Л.В., із заявою про прийняття спадщини за заповітом.
Однак державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеси Мельник Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 , було відмовлено з підстав ненадання оригіналів документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 , на майно у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Як зазначає позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , який був чоловіком померлої ОСОБА_2 на вказане домоволодіння був виданий Ордер № 253, за життя ОСОБА_2 , зверталася до компетентних органів для оформлення правовстановлюючих документів на Домоволодіння але не встигла оформити своє право власність тому при житі відповідні оригінали документів на будинок ОСОБА_2 , не отримала, що стало перешкодою для оформлення ОСОБА_1 , своїх спадкових прав за заповітом.
Дані обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.10.2023 відкрите загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.10.2024 закрито підготовче судове засідання та призначений судовий розгляду.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. До суду від ОСОБА_1 та її представника адвоката Ластовецького А.Л. надійшла письмова заява, яка містяться в матеріалах справи, в яких позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, також просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності.
У судове засідання представник Одеської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини не явки суду не повідомив.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.
Спадкоємцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заповітом є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними доказами.
Судом встановлено та з матеріалів спадкової справи № 577/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 про те, що 19.08.2022р. позивачка ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 (а.с.90).
З спадкової справи № 577/2022 вбачається про те, що 21.12.2020 р. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального окуругу Єлькіним О.М. посвідчено заповіт складений від імені ОСОБА_2 , яка заповіла все майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належити їй на день смерті в тому числі домоволодіння яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.99).
Державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мельник Л.В. постановлено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 02.08.2023р., оскільки ОСОБА_1 не надала до нотаріальної контори документи, що підтверрджують право власності ОСОБА_2 на житловий булинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 , а саме Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, що унеможливлює встановлення приналежності майна померлому (а.с.161).
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною першою статті 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Судом встановлено про те, що у встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає.
Частиною 1 статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах щодо спадкування» за згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.
Згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.
За приписами абзацу 2 п. 3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Тобто, за життя ОСОБА_2 стала власником збудованого нею садового будинку та господарчих будівель, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що складається із жилих будівель літ. А, загальною площею 54,2 кв. м., Б літні кухні літ. В сараї, Г вбиральня, Д душ, Е гараж, 3 сарай, №1-4 огорожа, І вимощення.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 , є донькою ОСОБА_2 , а також її спадкоємицею за заповітом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 09 серпня 2022 року.
Із матеріалів реєстраційна справи вбачається про те, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради з заявою про реєстрацію домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що складається із жилих будівель літ. А, загальною площею 54,2 кв. м., Б літні кухні літ. В сараї, Г вбиральня, Д душ, Е гараж, 3 сарай, №1-4 огорожа, І вимощення.
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.
Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.
В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає про те, що вимоги позивача, підлягають задоволенню.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем ОСОБА_2 , за заповітом, набула прав спадкування на домоволодіння, що складається із жилих будівель складається із жилих будівель літ. А, загальною площею 54,2 кв. м., Б літні кухні літ. В сараї, Г вбиральня, Д душ, Е гараж, 3 сарай, №1-4 огорожа, І вимощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4,5,13,76-81,133,141,265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1217, 1261-1265, 1268, 1269 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на домоволодіння, що складається із жилих будівель складається із жилих будівель літ. А, загальною площею 54,2 кв. м., Б літні кухні літ. В сараї, Г вбиральня, Д душ, Е гараж, 3 сарай, №1-4 огорожа, І вимощення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом від ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2024 року.

Суддя: Аліна С.С.