Справа № 211/4745/24
Провадження № 2/211/2276/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ніколенко Д.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») та просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 7 918,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 337,34 грн. та 3% річних у розмірі 140,22 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис №21886 про стягнення з неї, ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 18 221,31 грн. Даний виконавчий напис був пред`явлений ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцеву Ігорю Вячеславовичу. 11.08.2021 було відкрито виконавче провадження №66466683. Також приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 11.08.2021 були винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. За рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2023 у справі №211/3882/23 виконавчий напис № 21886 визнаний таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 21.12.2023. Виконавче провадження №66466683 закінчено на підставі п 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 05.01.2024 винесена відповідна постанова. Згідно з відповіддю приватного виконавця Щигарцева І.В. №01-29/7429 від 16.04.2024 за період примусового виконання в межах виконавчого провадження №66466683 з ОСОБА_1 було стягнуто коштів на загальну суму 9 078,13 грн.. з яких: 250,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 7 918,88 грн. - на користь стягувача; 909,25 грн. - основна винагорода приватного виконавця. 21.04.2024 ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заяву про повернення безпідставно отриманих коштів. Але на теперішній час грошові кошти у розмірі 7 918,88 грн. не повернуті позивачу. Крім того, у зв`язку з невиконанням ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошового зобов`язання з повернення безпідставно набутих грошових коштів, є підстави для застосування приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних.

Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

23.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №21886 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у загальній сумі 18 221,31 грн. (а.с. 8).

У подальшому виконавчий напис був пред`явлений ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцеву Ігорю Вячеславовичу (а.с. 9).

11.08.2021 приватним виконавцем Щигарцевим І.В. було відкрито виконавче провадження №66466683 (а.с. 10, 11). Також приватним виконавцем 11.08.2021 були винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 12-15).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2023 у справі №211/3882/23 виконавчий напис № 21886 визнаний таким, що не підлягає виконанню. Рішення не оскаржене та набрало законної сили 21.12.2023 (а.с. 16-18).

Виконавче провадження №66466683 закінчено на підставі п 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що приватним виконавцем Щигарцевим І.В. 05.01.2024 винесена постанова (а.с. 19, 20).

Згідно відповіді на запит від 16.04.2024 №01-29, наданого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. по виконавчому провадженню №66466683, приватний виконавець повідомив, що в межах даного виконавчого провадження з боржника ОСОБА_1 було стягнуто кошти на загальну суму 9 078,13 грн., зокрема, в рахунок сплати заборгованості на рахунок стягувача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перераховано 7 918,88 грн.(а.с. 21).

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером №21886 від 23.04.2021 визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів стягнутих за виконавчим написом нотаріуса №21886 від 23.04.2021 в сумі 7 918,88 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц (провадження №14-241цс19) та №646/14523/15-ц (провадження №14-591цс18), від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 (провадження №12-105гс19), від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (провадження №12-79гс19).

За змістом ст. ст. 509, 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18).

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що розрахунок позивача є арифметично правильним та не виходить за межі розрахунку здійсненого судом, а відтак інфляційні втрати у розмірі 337,34 грн. та 3% річних у розмірі 140,22 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при вивченні матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір у загальному розмірі 1 211,20 грн., а позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заявлений розмір судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» (, місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, площа Солом`янська, будинок 2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) безпідставно набуті кошти в сумі 7 918 (сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 88 копійок, інфляційні втрати в сумі 337 (триста тридцять сім) гривень 34 копійки, 3% річних у сумі 140 (сто сорок) гривень 22 копійки; та в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. ???На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 грудня 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко