УХВАЛА

26 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 953/19594/21

провадження № 61-16875ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова

від 11 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 13 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про захист прав споживачів, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок та відновити становище споживача, яке існувало до порушеного права,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила:

визнати неправомірним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (далі - АТ «ОГС «Харківміськгаз»), затвердженого Протоколом необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 20 лютого 2019 про задоволення Акту про порушення від 01 лютого 2019 року № 4007;

зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу споживачу ОСОБА_1 , яка отримує послугу з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за період по 03 вересня 2018 року за показами лічильнику газу БСГ-РД G6 № 3768510 станом на момент демонтажу

від 01 лютого 2019 року, а саме за показами 08394,52;

зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу споживачу ОСОБА_1 , яка отримує послугу з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 за період з 03 вересня 2018 року по 31 січня 2019 року за середньомісячним обсягом споживання природного газу за аналогічний період попереднього року;

зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» відновити становище споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 до стану, яке існувало до порушення права, а саме відновити постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати АТ «ОГС «Харківміськгаз» відшкодувати ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , вартість або об`єм недовідпущеного природного газу з урахуванням планового місячного об`єму споживання на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання;

стягнути з АТ «ОГС «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 45 000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 13 листопада 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

18 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише

за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову

в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб.

Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені в справі про захист прав споживачів, шляхом визнання неправомірним та скасування рішення комісії АТ «ОГС «Харківміськгаз»; зобов`язання АТ «ОГС «Харківміськгаз» здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу споживачу ОСОБА_1 , зобов`язання відновити постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання АТ «ОГС «Харківміськгаз» відшкодувати вартість або об`єм недовідпущеного природного газу з урахуванням планового місячного об`єму споживання на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання; стягнення 45 000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Справа № 953/19594/21 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової академії (м. Одеса) на постанову Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Військової академії (м. Одеса) про компенсацію втрати частини доходу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун