Провадження № 2/522/8721/24
УХВАЛА

26 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх доньок, які продовжують навчання та стягнення додаткових витрат на оплату навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх доньок, які продовжують навчання та стягнення додаткових витрат на оплату навчання.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, в тому числі, підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Так, перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У позовній заяві позивач посилається на положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, яка визначає право позивача пред`явити позов про стягнення аліментів за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Як слідує з позовної заяви, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 .

У позовній заяві позивач зазначила, що діти проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 та додала до неї акт мешкання про проживання її з доньками в орендованій квартирі у період з березня 2022 року по теперішній час, складений сусідами.

Однак, для звернення до суду з позовом за правилами ч. 1 ст. 28 ЦПК України, має значення саме зареєстроване місце проживання чи перебування позивача.

Натомість, акт про мешкання не підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування позивача.

Отже, сам по собі факт перебування позивача за певною адресою без реєстрації у встановленому законом порядку свого місця проживання чи місця перебування не дає підстав для визначення підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси у розумінні ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Як слідує з копії паспорта відповідача, він також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, зареєстроване місце проживання позивача та відповідача належить до юрисдикції Димитровського міського суду Донецької області.

Підстав для розгляду даної справи Приморським районним судом м. Одсеи не встановлено.

Згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя № 2584/0/15-24 від 29.08.2024 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дзержинського міського суду Донецької області, Димитровського міського суду Донецької області, Красноармійського міськрайонного суду Донецької області та Селидівського міського суду Донецької області» територіальну підсудність справ Димитровського міського суду Донецької області змінено на Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншого суду.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, позовну заяву слід направити на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Керуючись ст. 27, 31, 187, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітніх доньок, які продовжують навчання та стягнення додаткових витрат на оплату навчання передати на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська (пр-т Дмитра Яворницького, 57, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА