К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Київ

справа № 759/12064/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/18245/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Якименком Миколою Миколайовичем , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Бабич Н.Д. від 9 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, вжитих на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на автомобіль марки "КІА", державний реєстраційний номердо відчуження НОМЕР_1 , після відчуження - НОМЕР_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви. В порядку забезпечення позову накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки "КІА", державний реєстраційний номер до відчуження НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_4 , та після відчуження - державний реєстраційний номерНОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження майна у будь-який спосіб. Виконання ухвали доручено Головному сервісному Центру МВС. В задоволенні іншої частини відмовлено.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) ТСЦ № 8043, про визнання договору відчуження автомобіля недійсним та поділ спільного майна подружжя, відмовлено.

27 вересня 2024 року ОСОБА_3 подала заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року, посилаючись на частину 9 статті 158 ЦПК України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, які вжиті згідно ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року, справа (№ 2-з/759/89/23). Скасовано арешт з рухомого майна, а саме: автомобіля марки "КІА", державний реєстраційний номер до відчуження НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_4 , та після відчуження зареєстрований за ОСОБА_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову та набранням рішення законної сили, відсутні підстави для збереження вжитих судом заходів забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Якименко М.М., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Зазначає, що справу розглянуто неповноважним складом суду; суд не повідомляв позивача про розгляд справи належним чином. Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на частину 7 статті 158 ЦПК України, проте у справі було прийнято рішення не про задоволення позову, а про відмову в задоволенні позову. Також не враховано, що ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 759/12597/23, що свідчить про передчасність прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про її необґрунтованість та безпідставність.

Інші учасники справи не скористалося своїм правом на подання відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_1 - Якименко М.М. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

ОСОБА_4 та її представник - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви. В порядку забезпечення позову накладено арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки "КІА", державний реєстраційний номердо відчуження НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_4 , та після відчуження державний реєстраційний номерНОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження майна у будь-який спосіб. Виконання ухвали доручено Головному сервісному Центру МВС. В задоволенні іншої частини відмовлено.

7 липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) про визнання договору відчуження автомобіля недійсним та поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) ТСЦ № 8043, про визнання договору відчуження автомобіля недійсним та поділ спільного майна подружжя, відмовлено.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 . Встановлено строк виконання ухвали, що не може перевищувати десяти днів з дня її вручення.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Установивши, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору відчуження автомобіля недійсним та поділ спільного майна подружжя, відмовлено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування вжитих заходів забезпечення позову, проте помилково застосував частину 7 статті 158 ЦПК України замість частини 9 статті 158 ЦПК України.

Положення частини 9 статті 158 ЦПК України передбачає, що у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Тобто, факт набрання рішення законної сили є підставою для скасування заходів забезпечення позову, вжитих за заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто неповноважним складом суду не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року, у справі № 759/12597/23 не вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, тому ОСОБА_3 звернулась з окремою заявою про скасування заходів забезпечення позову після ухвалення постанови апеляційним судом.

Частиною 1 статті 33 ЦПК України передбачено визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав для нового автоматизованого розподілу заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви між суддями.

Доводи апеляційної скарги про те, що судові рішення оскаржуються у Верховному Суді, а тому передчасно прийнято рішення про скасування заходів забезпечення позову, відхиляються колегією суддів.

Заходи забезпечення позову, у випадку ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Оскільки у даній справі судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову в межах якого було вжито відповідне забезпечення, яке набирає законної сили з моменту прийняття судом апеляційної інстанції постанови, то, в не залежності від касаційного оскарження таких судових рішень, підстави для зберігання дії заходів забезпечення позову відсутні.

З урахуванням вищенаведеного спростовуються посилання у апеляційній скарзі на необхідність збереження заходів забезпечення позову до ухвалення судом касаційної інстанції остаточного рішення.

Разом з тим, судом не дотримано порядку розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Так, відповідно до частини 2 статті 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина 2 статті 211 ЦПК України).

Порядок повідомлення учасників справи про судове засідання та вручення судових повісток про виклик регулюється статтею 128 ЦПК України.

Зазначені норми цивільного процесуального законодавства України є однією з гарантій дотримання принципу рівності учасників справи перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Всупереч наведеному вище, суд першої інстанції не повідомив учасників справи, в тому числі і апелянта, про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень пункту 3 частини 3 статті 376 ЦК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки, на відміну від положень частини 1 статті 153 ЦПК України, норми статті 158 ЦПК України не містять вказівки про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову без повідомлення учасників справи та судом не було виконано процесуальний обов`язок щодо здійснення такого повідомлення, апеляційний суд на підставі статті 376 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановляє нове судове рішення, яким скасовує заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Якименком Миколою Миколайовичем , задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 9 жовтня 2024 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 4 липня 2023 року, якою накладено арешт та заборону вчиняти будь-яким особам дії спрямовані на відчуження у будь-який спосіб автомобіля Kia, державний реєстраційний номер до відчуження НОМЕР_1 , який було зареєстровано за ОСОБА_4 , державний реєстраційний номер після відчуження НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: