Справа № 473/5946/23
РІШЕННЯ

іменем України

"02" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Багрін І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ

у жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з відповідачем електронний договір кредитної лінії № 932110738, за умовами якого кредитор надав позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності фінансовий кредит у розмірі кредитного ліміту в сумі 14 730 грн. 00 коп. строком на 30 днів (дисконтний період), який може бути продовжений, та з виплатою процентів, визначених договором.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (у редакції договору, узгодженого сторонами в додатковій угоді №26 від 31 грудня 2020 року), за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №932110738 від 19 червня 2021 року.

20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 932110738 від 19 червня 2021 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 52 394 грн. 61 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 14 730 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 37 664 грн. 61 коп.

Крім цього, 22 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 14266-07/2021, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. терміном користування 30 днів (до 20 серпня 2021 року), а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 0,9 % від суми позики за кожен день користування коштами (протягом акційного періоду), у розмірі 2,5 % від суми позики за кожен день користування коштами.

18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 18022022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору № 14266-07/2021 від 22 липня 2021 року.

Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 4 160 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 2 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 2 160 грн. 00 коп.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не визнав, зокрема з огляду на відсутність належних доказів щодо набуття прав вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до нього.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що договори за №932110738 від 19 червня 2021 року, за № 14266-07/2021 були вчинені в електронній формі.

А тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно п.п. 5, 7 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 2-4, 6-8, 11-13 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст.611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Також, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).

В частині стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 932110738 від 19 червня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами обумовленого договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем не був би укладений. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Відповідно до умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу в тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 14 730 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою 0,79 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.7. цього договору.

Згідно п. 1.7 Договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору).

Відповідно до п. п. 1.9.3, 1.12.1 договору, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. При цьому, підлягає застосуванню базова процентна ставка - 1,70 % в день від суми кредиту за кожен дань користування кредитними коштами від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти в розмірі 2,3 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Факт отримання грошових коштів на зазначений відповідачем картковий рахунок відповідач не спростував.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (у редакції договору, узгодженого сторонами в додатковій угоді №26 від 31 грудня 2020 року), за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №932110738 від 19 червня 2021 року.

20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 932110738 від 19 червня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував.

Тому, за встановлених обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 932110738 від 19 червня 2021 року в загальному розмірі 52 394 грн. 61 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 14 730 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 37 664 грн. 61 коп., станом на 16 жовтня 2021 року (14730 х 1,7 % х 30 + 14730 х 2,3 % х 89).

При цьому матеріали справи містять копію договору факторингу №28/1118-01 (у редакції договору, узгодженого сторонами в додатковій угоді №26 від 31 грудня 2020 року), копію реєстру прав вимоги № 148 від 25 серпня 2021 року, відповідно до яких відступлено на умовах зазначеного договору факторингу право вимоги за договором кредитної лінії № 932110738 від 19 червня 2021 року, що спростовує доводи відповідача в цій частині.

В частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 14266-07/2021 від 22 липня 2021 року.

За умовами вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. терміном користування 30 днів (до 20 серпня 2021 року), а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти від суми кредиту за кожен день користування коштами в розмірі: 0,9 % - за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів (п.1.3 договору); 2,5 % - стандартна процентна ставка (п.1.5, п.2,4 договору).

Згідно п. 4.3 договору в разі, якщо позичальник не повернув кредит протягом визначеного договором строку кредитування, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору, за процентною ставкою, визначеною у п. 1.3 договору (0,9%).

Згідно копії довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 07 листопада 2023 року сума кредиту за договором у розмірі 2 000 грн. 00 коп. була зарахована на розрахунковий рахунок позичальника.

Матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником передбачених договором дій з метою продовження строку кредитування.

Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися в межах строку кредитування та узгодженого строку внесення плати за користування коштами, а саме за період з 22 липня 2021 року до 19 жовтня 2021 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов`язання позивач не заявляв.

18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 18022022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору № 14266-07/2021 від 22 липня 2021 року.

Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 3 620 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 2 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 1 620 грн. 00 коп. (2000 х 0,9 % х 90).

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини укладення вищевказаних договорів, їх виконання кредитодавцем не спростовано відповідачем у передбаченому порядку. Крім того, не спростовані розрахунки заборгованості за договорами, не надано доказів їх неправильності або альтернативних розрахунків.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (99 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2657 грн. 16 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,268,272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30, ідентифікаційний код 35625014:

- заборгованість за договором кредитної лінії № 932110738 від 19 червня 2021 року в розмірі 52 394 (п`ятдесят дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 61 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 14 730 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять) грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 37 664 (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 61 коп.;

- за договором про надання фінансового кредиту № 14266-07/2021 від 22 липня 2021 року в розмірі 3 620 (три тисячі шістсот двадцять) грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 1 620 (одна тисяча шістсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30, ідентифікаційний код 35625014, судові витрати в розмірі 2 657 (дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Лузан