Справа №694/3408/24
провадження № 2-з/694/22/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів. Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подав заяву про його забезпечення, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_2 , а саме:

-нежитлові приміщення: загальною площею 336,1 кв.м, розташовані в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020;

-нежитлові приміщення: загальною площею 181,5 кв.м, розташовані в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020;

-земельну ділянку, кадастровий номер :50:090:0051, площею 0,074 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0023, площею 2,566 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 222;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0024, площею 2 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 222;

-нежитлову будівлю магазину, загальною площею 128,9 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер об`єкта в РПВН: 18151729;

-земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:0077, площею 0,0172 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 243;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0275, площею 0,4869 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212;

-житловий будинок, загальною площею 71,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102;

-квартиру, загальною площею 71,5 кв.м., розташовану в АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України зазначається, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову позивач ОСОБА_1 вказує на те, що існує реальна загроза невиконання в майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_2 . Вважає, що накладення арешту на майно є співмірним із заявленим позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо виникнення перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову за умови невжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив наявність прямого зв`язку між запропонованими позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у випадку його ухвалення на користь позивача та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення безпідставно отриманих коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Суд вважає, що відповідач по справі, після отримання позовної заяви про стягнення безпідставно отриманих коштів матиме можливість в будь-який момент відчужити дане майно, яке знаходиться у його власності що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Отже, з метою запобігання вчинення відповідачем дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а саме стягнення безпідставно отриманих коштів заява про забезпечення позову підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на нерухоме майно в обсязі заявлених позовних вимог.

Вказані способи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач вказане майно в наявності, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистить інтереси позивача.

При цьому суд не вважає за можливе накласти арешт на нежитлові приміщення: загальною площею 336,1 кв.м, розташовані в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, оскільки згідно з інформацією Державного реєстру речових прав вказаний об`єкт нерухомості знаходиться в АДРЕСА_3 . Також неможливо накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:0077, площею 0,0172 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 243, оскільки за даними Державного реєстру речових прав вона надана ОСОБА_2 в користування на умовах оренди.

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені частиною 3 статті 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачені законом суд вбачає підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,157 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Накласти арешт на належні на праві власності ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 :

-нежитлові приміщення: загальною площею 181,5 кв.м, розташовані в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020;

-земельну ділянку, кадастровий номер :50:090:0051, площею 0,074 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0023, площею 2,566 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 222;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0024, площею 2 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 222;

-нежитлову будівлю магазину, загальною площею 128,9 кв.м., розташовану в АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, номер об`єкта в РПВН: 18151729;

-земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0275, площею 0,4869 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212;

-житловий будинок, загальною площею 71,3 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102;

-квартиру, загальною площею 71,5 кв.м., розташовану в АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 102.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, нотаріусам, іншим органам, які виконують функції державного реєстратора вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів, на які накладено арешт.

Примірник ухвали направити до Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( місцезнаходження: 20202, Черкаська область, м.Звенигородка, провулок В.Погорілого 1), Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 26300, Кіровоградська область, м.Гайворон, вулиця Великого Кобзаря, буд. 1/18), Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( місцезнаходження: 66200, Одеська область, Подільський район, смт. Саврань, вулиця Соборна, буд. 20) - для виконання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Суддя Т.М.Кравченко