Справа № 143/712/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Бойка А.В.,

з участю секретаря судових засідань Шуваріної В.А.,

представника позивачки - адвоката Маліцького М.В.,

представника АТ "Укрзалізниця"- адвоката Виростко А.В.,

представника Погребищенської міської ради Нагорняк В.А.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ "Укрзалізниця", Погребищенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

Встановив:

19.07.2023 до Погребищенського районного суду Вінницької області звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», АТ "Укрзалізниця", Погребищенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги позивачки мотивували тим, що 26.07.2002 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку приватизації було видано свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) по частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем після його смерті є дочка ОСОБА_1 , яка успадкувала належну ОСОБА_3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_2 .

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_2 належить на приватній спільній частковій власності позивачкам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по частки кожній.

10.10.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,20 га, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га із земель ненаданих у власність та постійне користування за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до рішення Погребищенської міської ради Вінницької області №123 від 10.10.2012 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право спільної сумісної власності на земельну ділянку».

Рішенням державного кадастрового реєстратора №РВ-023 від 28.06.2023 та рішенням №РВ-023 від 27.06.2023 відмовлено внести відомості до Державного земельного кадастру у зв`язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або частини.

Так, спірні земельні ділянки розмірами 0,10 га та 0,10 га входять у земельну ділянку із кадастровим номером :00:006:0001. При зверненні позивачок до АТ «Українська залізниця» їм повідомлено, що питання щодо відмови від права користування земельними ділянками відповідно до Порядку відмови від права постійного користування земельними ділянками або їх частинами, що не використовуються АТ «Укрзалізниця», затвердженого протоколом №45/24 ком.т.засідання правління від 20.03.2020, призупинено до законодавчого врегулювання процедури.

Враховуючи викладене, представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Маліцький М.В. просить суд припинити право власності ДТГО Південно-Західна залізниця», АТ "Укрзалізниця" та право постійного користування ДТГО Південно-Західна залізниця», АТ "Укрзалізниця" на земельні ділянки, площею 0, 20 га з кадастровим номером :00:006:0001 та визнати право власності на ці земельні ділянки за позивачками.

24.07.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого судового засідання (а.с. 21).

03.09.2023 на адресу суду надійшов відзив від представника ДТГО Південно-Західна залізниця» Чешковського В.А., відповідно до якого він просив визнати ДТГО Південно-Західна залізниця» неналежним відповідачем у справі, мотивуючи свої твердження тим, що ДТГО Південно-Західна залізниця» не є користувачем спірної частини земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0001. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права власником земельної ділянки із кадастровим номером :00:006:0001, площею 62,3121 га, (цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту) є Погребищенська міська рада, правокористувачем - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (а.с. 32).

Також до суду надійшов відзив від представника акціонерного товариства «Українська залізниця» - адвоката Чешковського В.А., відповідно до якого він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що предметом позову у даній справі є частина земельної ділянки із кадастровим номером :00:006:0001, яка надана у постійне користування залізниці для розміщення та експлуатації будівель та споруд залізничного транспорту. Фактично ця ділянка підпадає від визначення «смуга відведення». У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про залізничний транспорт» до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Представник відповідача вказує на те, що зменшення фактичного розміру смуги відведення або виокремлення на цій земельній ділянці окремої ділянки, яка в подальшому має передатись у приватну власність різко зменшить рівень безпеки руху на цьому відрізку залізничного полотна, утруднить можливості обслуговування цієї частини залізничного полотна, створить перешкоди для належного його утримання (а.с. 39-45).

12.10.2023 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою позивачів та представника - адвоката Маліцького М.В. (а.с. 51).

Ухвалою суду від 03.11.2023 задоволено клопотання представника АТ «Українська залізниця» адвоката Виростко А.В. про розгляд справи у режимі відеоконференції (а.с. 63).

10.11.2023 розгляд справи було відкладено у зв`язку відпусткою головуючого судді у справі.

Ухвалою суду від 23.11.2023 задоволено клопотання представника АТ «Українська залізниця» адвоката Виростко А.В. про розгляд справи у режимі відеоконференції (а.с. 81).

В судовому засіданні, що відбулось 14.12.2023, головуючим суддею протокольною ухвалою вирішено виключити зі складу співвідповідачів у справі Державне територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», оскільки воно не є ні власником, ні користувачем частини спірної земельної ділянки із кадастровим номером :00:006:0001.

Ухвалою суду від 14.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 93).

Ухвалою суду від 25.12.2023 задоволено клопотання представника АТ «Українська залізниця» адвоката Виростко А.В. про розгляд справи у режимі відеоконференції (а.с. 102).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Маліцький М.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є її заява про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с. 84).

Представник відповідачів АТ "Укрзалізниця"- адвокат Виростко А.В. та Погребищенської міської ради Нагорняк В.А. проти задоволення позовних вимог заперечували.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.07.2002 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку приватизації було видано свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) по частці кожному (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем після його смерті є дочка ОСОБА_1 , яка успадкувала належну ОСОБА_3 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.09.2012 (а.с. 6).

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_2 належить на приватній спільній частковій власності позивачкам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по частки кожній (а.с. 6-8).

10.10.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,20 га, в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га із земель ненаданих у власність та постійне користування за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до рішення Погребищенської міської ради Вінницької області №123 від 10.10.2012 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право спільної сумісної власності на земельну ділянку» (а.с. 9).

Рішенням державного кадастрового реєстратора №РВ-023 від 28.06.2023 та рішенням №РВ-023 від 27.06.2023 відмовлено внести відомості до Державного земельного кадастру у зв`язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або частини (а.с. 11-12).

Так, спірні земельні ділянки розмірами 0,10 га та 0,10 га входять у земельну ділянку із кадастровим номером :00:006:0001. При зверненні позивачок до АТ «Українська залізниця» їм повідомлено, що питання щодо відмови від права користування земельними ділянками відповідно до Порядку відмови від права постійного користування земельними ділянками або їх частинами, що не використовуються АТ «Укрзалізниця», затвердженого протоколом №45/24 ком.т.засідання правління від 20.03.2020, призупинено до законодавчого врегулювання процедури (а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права власником земельної ділянки із кадастровим номером :00:006:0001, площею 62,3121 га, (цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту) є Погребищенська міська рада, правокористувачем - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (а.с. 32).

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до правил ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з положеннями статті 2 ЦК України земельні відносини регулюються земельним законодавством.

Земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами ЗК України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про залізничний транспорт», у редакції станом на 20.02.2002 (приватизації будинку), смуга відведення - це землі залізничного транспорту, що зайняті залізничним полотном, інженерними та штучними спорудами, обладнанням, лінійно-колійними та іншими технологічними будівлями, пристроями залізничної сигналізації, енергетики та зв`язку, лініями електропостачання, захисними лісонасадженнями, спорудами тощо.

Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права.

Однак, за приписами статті 120 ЗК України в редакції від 01.01.2002 (яка була чинна на момент приватизації будинку) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, а відтак суд критично ставиться до твердження адвоката Маліцького М.В. про автоматичний перехід права власності на земельну ділянку на момент приватизації спірного житлового будинку.

Крім того, першою вимог позивачів прохальної частини позовної заяви є припинення права власності АТ "Укрзалізниця" на земельну ділянку, загальною площею 0,20 га (в тому числі для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га), однак матеріалами справи доведено, що АТ "Укрзалізниця" є користувачем земельною ділянки, площею 62,3121 га, тоді як її власником є Погребищенська міська рада, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, а відтак заявлена вимога є безпідставною.

Крім того у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно цільовим призначенням земельної ділянки із кадастровим номером :00:006:0001, площею 62,3121 га (куди входить і спірна земельна ділянка площею 0, 20 га) є «для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту», тоді ж як позивачі просять визнати їх право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га, однак жодних доказів про те, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зверталися із відповідними заявами про зміну цільового призначення частини земельної ділянки, яка передана у постійне користування відповідачу АТ "Укрзалізниця", суду не надано.

Оцінивши встановлені в ході судового розгляду обставини та надані сторонами доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є недоведеними, і підстав для їх задоволення не вбачає, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 81, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.30, 69 ЗК України (в ред. 01.01.2002 року), ст.ст.83, 84 ЗК України (в ред. 2001 року), ЗУ «Про залізничний транспорт», ст.ст.321, 393 ч.1 ЦК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ "Укрзалізниця", Погребищенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02.02.2024.

Суддя