Справа № 359/8764/23
Провадження № 2/359/502/2024
06 лютого 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Бокей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
05.09.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 2933300 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 03 серпня 2018 року в сумі 588559,11 грн., а також сплаченого судового збору в сумі 8828,39 грн. (а.с.1-4).
Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 35).
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» не з`явився, додаткових заяв та клопотань не направив.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, отримавши позовну заяву, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не направила.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що 03.08.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2933300 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.9-18), відповідно до умов якого кредитор надає позивальнику грошові кошти в кредит у сумі 100000,00 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника або іншого отримувача, зазначений в Додатку № 2, який є невід`ємною частиною цього договору, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28,00 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього договору.
Відповідно до п. 1.2 - 1.4 Договору дата перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у додатку № 2 є датою укладення цього договору. Дата остаточного повернення кредиту до 02.08.2021 року. Платежі з повернення кредиту здійснюються згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно із п. 2.5. Договору позичальник за обслуговування кредитної заборгованості сплачує комісійну винагороду у розмірі 4% від суми кредиту, зазначену в п. 1.1. договору кредиту. Встановлена Договором комісійна винагорода сплачується Позичальником щомісячно у вищевказаному розмірі в період, встановлений у Додатку №1 до цього Договору, почсинаючи з 01.09.2018 року, ау разі повного дострокового повернення кредиту за фактичний період користування.
Пунктом 2.6 Договору визначено, що сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно, ануїтентними платежами у розмірі та в період, встановленими у Додатку №1 цього договору з 01 по 15 число кожного місяця наступного за звітним, починаючи з 01.09.2018 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.
Крім того, відповідно до п.2.7 Договору за надання кредиту позичальник сплачує комісію у розмірі 3% від суми кредиту, встановленої у п.1.1 даного Договору, яка сплчується позичальником одноразово, у день видачі кредиту, за рахунок кредитних коштів (тіло кредиту) шляхом перерахування за вказаними Позичальником реквізитами суми кредиту за мінусом утриманої Кредитодавцем комісії. Підписанням цього Договору Позичальник розпоряджається, надає згоду та уповноважує Кредитодавця на вчинення дій утримання на свою користь та у свої й власності /не перерахування Позичальнику грошових коштів, що включаються до загальної суми Кредиту, але які до фактичного їх зарахування/перерахування на користь Позичальника, в порядку, встановленому даним пунктом Договору, сплачуються у вигляді комісії за надання Кредиту.
Відповідно до п.4.7 Договору відповідно до ст.625 ЦК України Позичальник у випадку прострочення ним виконання зобов`язань по поверненню Кредитодавцю сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу.
Згідно з п.4.9 Договору Позичальник зобов`язується за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за Договором сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 200,00 грн. за перший прострочений платіж, та 500,00 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж.
За змістом пп.5.1.1 п.5.1 Договору сукупна вартість кредиту для Позичальника становить 197196,41 грн..
Згідно із підписаного сторонами Додатку №1 до Договору про надання кредиту №2933300 від 03.08.2018 передбачено повернення кредиту та сплати процентів і комісії ануїтетними платежами в сумі по 8136,00 грн. щомісячно у період з 01.09.2018 по 02.08.2021 включно (а.с.19-20).
За змістом підписаної від імені позичальника ОСОБА_1 заяви від 03.08.2018 (а.с.21) вона просила перерахувати належну їй суму кредиту після утримання комісії згідно пп.2.7 Договору №2933300 про надання кредиту від 03.08.2018.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст. 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Також суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
а змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд враховує, що зустрічних вимог щодо визнання положень укладеного Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2933300 від 03.08.2018 відповідач не заявляє, та, хоча і з порушеннями строків, проте здійснювала платежі на його виконання.
Згідно з детальним розрахунком (а.с.7) останній платіж відповідачем зроблено у лютому 2022 року.
Правильність нарахованих відсотків (28% річних) та комісії (4% від суми кредиту) перевірена судом та встановлено, що в порушення умов договору позивачем нарахована комісія у серпні 2018 року а також у період з 01.09.2021 по 31.07.2023, хоча за умовами договору (п.2.5 та Додатку №1) нарахування комісії мало здійснюватися щомісячно з 01.09.2018 по 02.08.2021 включно.
Крім того, строк кредиту сплинув 02.08.2021, а тому підстави для нарахування відсотків у визначеному договором розмірі 28% річних після вказаної дати були відсутні, а вимоги про стягнення 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК Україниу період з 03.08.2021 по 23.02.2022 включно позивачем заявлено не було.
В цьому зв`язку суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду наведені у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У пункті 140 постанови від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
При цьому у пункті 146 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за користування кредитом, сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).
Також позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за кредитом у період з 01.10.2018 по 31.07.2023.
Так, в силу вимог ч.2 ст.625 УК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом із з цим відповідно до вимог п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває по цей час.
Таким чином, в силу вимог закону, починаючи з 24.02.2022 та по цей час, відповідач звільнений від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.
Таким чином, позивач, дійсно, має право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання.
Проте, перевірити правильні та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку за період з 01.10.2018 по 02.08.2021 включно суд позбавлений можливості, оскільки відсутні відомості, на яку саме заборгованість здійснювалось нарахування інфляційних втрат та 3% процентів річних, а також про кількість днів, за яку нараховані 3% річних помісячно, конкретні дати здійсненних відповідачем платежів в розрахунку також не зазначено. Відсутність такої інформації позбавляє суд можливості зробити власний розрахунок за вказаний період.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути :
- заборгованість по штрафним санкція за період 01.10.2018 по 28.02.2020 включно відповідно до п.4.9 Договору на обраховану позивачем суму 8200 грн.;
- комісію за період з 01.09.2018 по 02.08.2021 на загальну суму 144000,00 грн. (4000,00грн.х36міс.).
А також в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційний втрат позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 8828,39 грн. (а. с. 5), підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог (на 50,67%) в розмірі 4473,35 грн. (8828,39грн.х50,67%).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» заборгованість за Договором №6065210 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.08.2018 в сумі 298240 гривень 72 копійки (двісті дев`яносто вісім тисяч двісті сорок гривень сімдесят дві копійки), з яких:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» (код ЄДРПОУ: 38604217, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 16, рахунку НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк») судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4473 гривні 35 копійок (чотири тисячі чотириста сімдесят три гривні тридцять п`ять копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 12.02.2024.
Суддя: І.В. Муранова-Лесів