Справа № 301/3262/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 12.09.2024 звернувшись до приватного нотаріуса він дізнався, що на його житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про право власності, накладено обтяження у виді заборони, реєстраційний номер обтяження 4011248, зареєстроване 07.11.2006 реєстратором Іршавською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н, 29.12.1988, Іршавського відділення Ощадбанку.

Згідно відповіді ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» будь-яка інформація щодо прострочених невиконаних зобов`язань за ОСОБА_1 перед ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» відсутня. Також ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» не заперечує щодо зняття обтяження з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно реєстраційного номеру обтяження 4011248 від 07.11.2006.

Державний реєстратор відмовив йому, що вирішити питання зняття заборони в позасудовому порядку неможливо.

Причина внесення заборони виникла через помилку, яку допустили при оформленні повідомлення від 29.12.1988 посадові особи Іршавського відділення Ощадбанку.

Наявна заборона на відчуження нерухомого майна, що належить йому на праві власності не дозволяє йому як власнику реалізувати право на володіння, користування та розпорядження майном.

За наведених обставин просить суд: скасувати заборону на відчуження нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 4011248, зареєстроване 07.11.2006 реєстратором Іршавською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н, 29.12.1988, Іршавського відділення Ощадбанку.

У відзиві на позов відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просить відмовити у задоволенні позову до ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк». Посилається на те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у справі так як проведення реєстраційних дій з нерухомим майном належить до компетенції державних реєстраторів. У 2006 році Ощадбанк не звертався до Іршавської державної нотаріальної контори із заявами про реєстрацію обтяжень нерухомого майн. Станом на дату повідомлення від 29.12.1988 АТ «Державний ощадний банк України» ще не існував як юридична особа.

Ухвалою Іршавського районного суду від 07.11.2024 за клопотанням позивача залучено у даній справі у якості співвідповідача Іршавську державну нотаріальну контору.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся через електронний кабінет. Окрім того у відзиві на позов міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності.

У судове засідання представник відповідача Іршавської державної нотаріальної контори не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

На підставі указаного свідоцтва про право власності ОСОБА_1 зареєстрував за собою право власності на зазначений будинку (а.с.6).

Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказане майно позивача ОСОБА_1 накладено обтяження у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення б/н, 29.12.1988, Іршавського відділення Ощадбанку, зареєстроване 07.11.2006 реєстратором Іршавською державною нотаріальною конторою, за реєстраційним номером 4011248 (а.с. 6).

Згідно відповіді ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» будь-яка інформація щодо прострочених невиконаних зобов`язань за ОСОБА_1 перед ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» відсутня. Також ТВБВ №10006/048 Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» не заперечує щодо зняття обтяження з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно реєстраційного номеру обтяження 4011248 від 07.11.2006 (а.с. 7).

Щодо доводів відзиву про те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем.

Суд враховує, що Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» як юридична особа зареєстроване 31.12.1991 року, тобто після дати повідомлення 29.12.1988.

Окрім того Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» не є правонаступником Ощадного банку СРСР, який існував на момент 29.08.1990 року, і якогось іншого правонаступника прав та обов`язків Ощадного банку СРСР наразі не існує.

Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої від 29.12.1988 була накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає, а отже за цим повідомленням АТ «Ощадбанк» дійсно не може вважатися відповідачем. У той же час у даній справі залучено у якості співвідповідача Іршавську державну нотаріальну контору, і з огляду на відсутність юридичної особи в інтересах якої накладено обтяження за повідомленням від 29.12.1988, саме Іршавська ДНК, як особа що вчиняла реєстраційну дію, може бути належним відповідачем. Відтак підстав відмовляти у позові у цій частині через неналежність відповідача суд не вбачає.

Далі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки, на даний час у позивача ОСОБА_1 немає невиконаних майнових зобов`язань перед Іршавським відділенням Ощадбанку, юридичної особи в інтересах якої накладено обтяження за повідомленням від 29.12.1988 взагалі не існує, існування заборон на його нерухоме майно, є безпідставними та такими, що порушують охоронювані законом майнові права позивача, а тому встановлені обтяження підлягають припиненню.

Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, ЦК Кодексу України суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 4011248, зареєстроване 07.11.2006 реєстратором Іршавською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення б/н, 29.12.1988, Іршавського відділення Ощадбанку.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.12.2024.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик