Справа № 523/6800/23
Провадження №2/523/2448/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"20" грудня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 18650 грн. 06 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 26.10.2019 року об 23.25 годині в м. Одесі по вул. Французький бульвар 85 к.1.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 26.10.2019 року о 23.25 годині по вул. Французький бульвар 85 к.1 в місті Одесі, за участю транспортного засобу «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 сталася ДТП. В наслідок даної дорожньо транспортної пригоди пошкоджено траснпортний засіб «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 26.11.2019 року ОСОБА_1 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП , а саме 26.10.2019 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по Французському бульвару 85/1 з ознаками накротичного сі?яніння сп?яніня, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло..

На час скоєння ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу DACIA LOGAN, д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована в «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно поліса №АО/3533750.

Відповідно до умов договору страхування ПрАт «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу RENAULT MEGAN, д.р.н. НОМЕР_3 , в сумі 18 650,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3Р106840 від 05.12.2019 р.

В добровільному порядку відповідач відмовляється компенсувати витрати завданні позивачу.

Посилаючись на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 18650 грн 06 коп, та судові витрати в розмірі 2684 грн 00 коп.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подав. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача в судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, було опубліковано оголошення про виклик відповідача, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1 , по Французькому бульвару в м.Одеса, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками..

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.12.1, 13.1«Правил дорожнього руху» водієм ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність по ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Згідно постанови Приморського районного суду м.Одеси від 26.11.2019 року ОСОБА_1 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП , а саме 26.10.2019 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan номерний знак НОМЕР_1 в м. Одесі по Французському бульвару 85/1 з ознаками накротичного сі?яніння сп?яніня, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло..

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди в стані наркотичного спяніння є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно платіжного доручення №ЗР106840 від 05.12.2019 загальна сума витрат на ремонтні роботи по автомобілю «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , становить 18650,06 грн.

Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України.

Положеннями статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено ч.1 ст.1166 ЦК України, Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зміст норм ст.ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала майнової шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала майнової шкоди, та її результатом майновою шкодою; вина особи, яка завдала майнової шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування майнової шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану майнову шкоду. При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях із відшкодування майнової шкоди передбачає презумпцію вини заподіювача майнової шкоди, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача майнової шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні майнової шкоди, натомість зобов`язаний подати докази, що підтверджують факт завдання такої шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої майнової шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду. Водночас саме на відповідача законом покладається обов`язок зі спростування презумпції вини заподіювача шкоди. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 листопада 2019 року по справі №910/20261/16, а також у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19, від 23 вересня 2021 року по справі №199/3654/18, від 02 лютого 2022 року по справі №447/938/14-ц, від 23 лютого 2022 року по справі №473/468/17, від 03 травня 2022 року по справі №450/4163/18.

Крім того, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Таким чином, відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, яким заподіяна шкода позивачу, несе відповідальність по відшкодуванню такої шкоди. При цьому, підстави звільнення відповідача щодо відшкодування шкоди, які передбачені ч.5 ст.1187 ЦК України у судовому засіданні не встановлені.

На підставі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, уз право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Вілповідно до ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів», 38.1. Страховик після виплат страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно зі ст. 38.1.1 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно платіжного доручення №ЗР106840 від 05.12.2019 загальна сума витрат на ремонтні роботи по автомобілю «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , становить 18650,06 грн. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду.

Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Згідно із ст.141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позовної заяви позивачем.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265,280, 354 ЦПК України, суд,

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 )на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (місцезнаходження: вул. Глибочицька, буд. 44, м. Київ, ) 18 650,06 грн. шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 )на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (місцезнаходження: вул. Глибочицька, буд. 44, м. Київ, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2024 року.

Суддя