Справа № 151/704/23
Провадження № 2/503/252/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач подав вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 15.02.2019 року о 10:20 годині в м. Києві за адресою: пр. Перемоги, 50 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортних засобів «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок цієї пригоди було пошкоджено транспортний засобі «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс № АК/8368721. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року у справі № 761/12770/19 відповідача ОСОБА_2 за фактом зазначеного вище ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Водночас, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2019 року у справі № 761/12771/19, відповідача ОСОБА_2 було також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на час настання зазначеного вище ДТП. 19.03.2019 року до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про виплату страхового відшкодування від 13.03.2019 року звернувся постраждалий ОСОБА_3 , який є власником транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого, відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. У відповідності до положень підпункту «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.04.2004 року № 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.01.12.2021 року між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 1/Т про відступлення права вимоги із додатком № 1 до нього, згідно яких ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», як первісний кредитор, передало (відступило) за плату ФОП ОСОБА_1 , як новому кредитору, свої права вимоги до боржників за укладеними Договорами страхування і понесеними судовими витратами, в тому числі на сплачений судовий збір, зокрема за справою № РС/19.59.8 у відношенні страхувальника ОСОБА_2 за страховим випадком від 15.02.2019 року в сумі боргу 99000 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника адвоката Каплю А.С. відповідної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,в сумі 99000 грн та понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1073,6 грн та пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, в сумі 3000 грн.

07.12.2023 року ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області (а.с.55-56) дана справа була передана за підсудністю до Кодимського районного суду Одеської області.

10.01.2024 року матеріали цивільної справи надійшли поштою до Кодимського районного суду Одеської області.

19.01.2024 року ухвалою суду (а.с.64-65) було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам.

У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відповідно, відзив на позовну заяву та заперечення не подав. Однак, 11.03.2024 року та 26.12.2024 року подав до суду додаткові докази. При цьому, відповідачем ОСОБА_2 додано доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій додатково поданих до суду доказів, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а також ч.9-10 ст. 83 ЦПК України, а саме копію фіскального чеку АТ «Укрпошта» про направлення поштового відправлення № 072. Водночас, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» з інформацією щодо стану доставки відправлення № 072 останнє 11.12.2024 року було особисто вручено позивачу.

В судове засідання позивач ФОП ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання позивач була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 03.12.2024 року судової повістки до електронного кабінету представника позивача адвоката Каплі А.С., про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документа (а.с.118). При цьому, в змісті самої позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що з врахування здійснення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сприймається судом як фактичне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону зазначений ним у поданій до суду заяві від 02.12.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.79), про що свідчить довідка від 04.12.2024 року про доставку SMS (а.с.119). При цьому, 11.03.2024 року та 26.12.2024 року відповідач подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», згідно полісу № АК/8368721 від 26.02.2018 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.31), який діяв в період 27.02.2018 року по 26.02.2019 року.

15.02.2019 року о 10:20 годині в м. Києві за адресою: пр. Перемоги, 50 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортних засобів «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок якої було пошкоджено транспортний засобі «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року у справі № 761/12770/19 (а.с.10) відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у порушенні пунктів 2.3(б), 12.1 Правил дорожнього руху та вчиненні тим самим адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, із застосуванням до нього адміністративного стягнення. При цьому, зазначення у змісті цієї постанови прізвища винної особи як « ОСОБА_4 » суд сприймає як явну описку, так як всі інші анкетні дані цієї особи, зокрема РНОКПП, співпадає з особою саме відповідача ОСОБА_2 .

Водночас, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2019 року у справі № 761/12771/19 (а.с.7 ), відповідача ОСОБА_2 було також визнано винним у порушенні пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчиненні тим самим адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на час настання зазначеного вище ДТП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт дорожньо-транспортної пригоди, обставини її вчинення а також винуватість відповідача ОСОБА_2 у цій ДТП та саме спричинення ним останньої внаслідок керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння є доведеними обставинами і доказуванню в цій цивільній справі не підлягають.

19.03.2019 року до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про виплату страхового відшкодування від 13.03.2019 року (а.с.17) звернувся постраждалий ОСОБА_3 , який є власником транспортним засобом «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування (а.с.20) та страхового акту № 19.59.8 від 11.06.2019 року (а.с.19), сума страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 99000 грн.

ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату потерпілому ОСОБА_3 страхового відшкодування за пошкоджений транспортним засобом «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 99000 грн, що підтверджується повідомленням (а.с.18) та копіями платіжних доручень виданих Печерською філією АТ КБ «ПриватБанк» 16, 17 і 18 липня 2019 року (а.с.12-14).

У змісті позовної заяви представник позивача відзначила, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» зверталося до відповідача ОСОБА_2 з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків, але відповідач відмовився виконувати вимоги претензії, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Також відзначено, що з боку відповідача ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій для повернення страхового відшкодування.

Однак, суд відзначає ту обставину, що представником позивача до поданої позовної заяви не додано ні копії самої вище згаданої претензії ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» зверталося до відповідача ОСОБА_2 , а ні доказів її отримання останнім або принаймні її надсилання останньому.

Водночас, відповідач ОСОБА_2 надав суду копію отриманої ним претензії ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (на яку посилався позивач у змісті позовної заяви, але яка не була додана до самої позовної заяви) від 20.07.2019 року Вих. №. 1236/АК, в якій зазначено вимогу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_2 про добровільну сплату суми страхового відшкодування за Договором № АК/8368721 у розмірі 67413,83 грн, яку ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило за заявою потерпілої особи.

20.08.2019 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_2 було укладено угоду про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу, згідно якої сума збитків згідно умов полісу обов`язкового страхування АК/8368721, непогашених на момент укладення даної угоди складає 67413,83 грн, про що свідчить копія зазначеної угоди, наданої відповідачем. При цьому, у пунктів 1.3 і 3.1 цієї угоди ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_2 дійшли згоди про те, що сума збитків, непогашених на момент укладення даної угоди, складає саме 67413,83 грн, а у пункті 3.5 між ними було узгоджено, що платежі на виплату збитку повинні сплачуватись ОСОБА_2 частинами на відповідний рахунок із зазначенням призначення платежу: Повернення грошових коштів по справі № 1236/АК. Суд додатково відзначає, що «1236/АК» було вихідним номером претензії ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_2 від 20.07.2019 року.

22.10.2019 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_2 було укладено угоду про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу, згідно пункту 1.3 якої сума збитків згідно умов полісу обов`язкового страхування АК/8368721, непогашених на момент укладення даної угоди, складає 67413.83 грн, а у пункті 1.4 цієї угоди ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» і ОСОБА_2 домовилися про те, що розмір збитків, які відшкодовує останній частинами шляхом періодичних платежів, складає 50000,00 грн, про що свідчить копія зазначеної угоди, наданої відповідачем. При цьому, у пункті 3.5 між ними також було узгоджено, що платежі на виплату збитку повинні сплачуватись ОСОБА_2 частинами на відповідний рахунок із зазначенням призначення платежу: Повернення грошових коштів по справі № 1236/АК. Суд додатково відзначає, що «1236/АК» було вихідним номером претензії ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_2 від 20.07.2019 року.

Отже, за умов домовленості між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_2 , що розмір збитків згідно умов полісу обов`язкового страхування АК/8368721 становить 50000,00 грн, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» не могло відступити ФОП ОСОБА_1 право вимоги стягнення з ОСОБА_2 збитків у більшому розмірі, а саме в розмірі 99000,00 грн.

У зв`язку із чим, з відповідача ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування в межах суми, що була узгоджена між відповідачем та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 22.10.2019 року.

В подальшому ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надіслало ОСОБА_2 повідомлення про відступлення прав вимоги від 01.06.2021 року за Вих. № 1236/ААК, в якому зазначило, що 14.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП ОСОБА_5 укладено договір про відступлення права вимоги № 1/АК, тому починаючи з 14.05.2021 року за страховим випадком, що стався 15.02.2019 року, мала місце ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «HYUNDAY», р.н. НОМЕР_3 , з вини відповідача, в результаті чого було сплачено страхове відшкодування, новим кредитором є фізична особа-підприємець ОСОБА_5 . При цьому, в зазначеному повідомленні сума страхового відшкодування, що відступається новому кредитору не зазначена.

01.12.2021 року між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 1/Т про відступлення права вимоги (а.с.34-36) із додатком № 1 до нього (а.с.37-38), згідно яких ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», як первісний кредитор, передало (відступило) за плату ФОП ОСОБА_1 , як новому кредитору, свої права вимоги до боржників за укладеними Договорами страхування і понесеними судовими витратами, в тому числі на сплачений судовий збір, зокрема за справою № РС/19.59.8 у відношенні страхувальника ОСОБА_2 за страховим випадком від 15.02.2019 року в сумі боргу 99000 грн.

Водночас, відповідачем ОСОБА_2 було надано до суду докази здійснення ним перерахувань грошових коштів ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» в період з жовтня 2019 року по травень 2020 року (а.с.87-88), а саме: дублікат чека платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 25.10.2019 року на суму 24000,00 грн; дублікат чека платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 09.12.2019 року на суму 1000,00 грн; дублікат чека платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 26.12.2019 року на суму 3960,00 грн; дублікат чека платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 10.02.2020 року на суму 5440,00 грн; оригінал платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 10.03.2020 року на суму 5200,00 грн; оригінал платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 08.05.2020 року на суму 5200,00 грн; а також оригінал заяви на переказ готівки АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0. від 13.12.2021 року на суму 3000,00 грн, на рахунок ФОП ОСОБА_5 .

Суд додатково відзначає, що графі призначення платежів вище зазначених платіжних документів зазначено «Повернення грошових коштів по справі № 1236/АК» та «Повернення грошових коштів по справі № 1236/АК. Оплата згідно угоди від 20 серпня 2019», що відповідає умовам укладених ним договорів з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 20.08.2019 року і 22.10.2019 року, а також відповідає зазначенню вихідного номеру «1236/АК» претензії ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до нього від 20.07.2019 року

Отже, відповідачем ОСОБА_2 було перераховано періодичними платіжами збитків згідно полісу № АК/8368721 на суму в загальному розмірі 47800,00 грн.

Нормативно-правове застосування

Згідно підпункту «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.04.2004 року № 1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду

щодо обґрунтованості пред`явленої позовної вимоги

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2200,00 грн. як в розмірі різниці між узгодженою сумою збитків в розмірі 50000,00 та сплаченою сумою збитків в розмірі 47800,00 грн (50000 грн 47800 грн = 2200 грн).

Водночас із цим суд не вважає за можливе надавати у даному рішенні оцінку щодо укладення між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 14.05.2021 року договору про відступлення права вимоги № 1/АК, а також щодо укладення між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 01.12.2021 року договору № 1/Т про відступлення права вимоги, так як дане питання стосується виключно правовідносин, які виникли між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з приводу відступлення права відповідної вимоги.

щодо розподілу судових витрат:

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжної інструкції № 161 від 03.10.2023 року (а.с.4) позивачем було сплачено при поданні до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 23,61 грн, оскільки позовні вимоги задоволені частково на 2,2 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 2200 х 100/99000), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 97,8 відсотків (100 2,2).

Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини.

Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Відповідно до договору № 2 про надання правової допомоги (а.с.40-41), укладеного 01.12.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Капля А.С., додаткової угоди №1 до договору № 2 про надання правової допомоги (а.с42), акту приймання-передачі наданих послуг за договором № 2 про надання правової допомоги від 01.12.2021 року (а.с.43) та квитанції від 28.09.2023 року, вартість, наданих юридичних послуг становить 3000,00 грн.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 66,00 грн, оскільки позовні вимоги задоволені частково на 2,2 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 2200 х 100/99000), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 97,8 відсотків (100 2,2).

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_6 в АТ КБ «ПриватБанк») завдані збитки у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_6 в АТ КБ «ПриватБанк») судові витрати в загальному розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) грн 61 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко