ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24077/23

Провадження № 22-ц/4820/2245/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором безпроцентної позики за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 листопада 2024 року про забезпечення позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором безпроцентної позики.

ОСОБА_3 зазначив, що 24 липня 2020 року сторони уклали договір безпроцентної позики, за умовами якого він позичив ОСОБА_4 15 000 доларів США на строк до 31 грудня 2020 року. На підтвердження факту укладення договору та передачі коштів відповідач видав йому розписку. Наразі ОСОБА_4 частково сплатив борг у розмірі 40 000 грн, а сума неповернутої позики становить 13 905 доларів 91 цент США.

За таких обставин ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 13 905 доларів 91 цент США боргу за договором позики.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 13 905 доларів 91 цент США боргу за договором позики та 5 084 грн судового збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

У листопаді 2024 року ОСОБА_3 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд з метою унеможливлення переоформлення майна відповідача на третіх осіб накласти арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль «AUDI A4», 2010 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі автомобіль), посилаючись на те, що автомобіль перебував під арештом у процесі примусового виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року, яке було скасовано ухвалою від 8 жовтня 2024 року, що, у свою чергу, потягло за собою закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 листопада 2024 року заяву задоволено.

Накладено арешт на автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Суд керувався тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і поновлення порушених прав останнього.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 набув автомобіль за час шлюбу з ОСОБА_5 , якій фактично належить його половина, а тому арешт не може бути накладений на автомобіль у цілому. ОСОБА_3 не довів вартість автомобіля, що ставить під сумнів співмірність застосованого судом заходу забезпечення позову. Матеріали справи не містять доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та ускладнення ефективного захисту порушеного права позивача. Крім того, заява ОСОБА_3 за своїм змістом не відповідає процесуальному закону та є необґрунтованою. Відтак підстави для забезпечення позову ОСОБА_3 відсутні. Застосований судом вид забезпечення позову є обтяжливим для відповідача, який обмежений у праві користування, володіння та розпорядження автомобілем. При цьому судом не враховано, що арешт на автомобіль накладений судом в іншій справі за позовом ОСОБА_3 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виник спір з приводу невиконання останнім зобов`язання за договором безпроцентної позики від 24 липня 2020 року.

ОСОБА_4 є власником автомобіля.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені у статті 151 ЦПК України.

В силу статті 153 ЦПК України за загальним правилом заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією належного виконання рішення суду про задоволення позову та ефективного відновлення порушених прав позивача. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Також підставою для вжиття заходів забезпечення позову є достатньо-обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених процесуальним законом, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Предметом заявленого ОСОБА_3 позову є зобов`язання ОСОБА_4 за договором позики у розмірі 13 905 доларів 91 цент США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на час постановлення оскаржуваної ухвали еквівалентно 576 486 грн 18 коп.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що існує реальна загроза подальшого відчуження відповідачем належного йому майна, а невжиття заходу забезпечення позову ОСОБА_3 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист і поновлення порушених прав позивача.

При цьому визначений судом спосіб обтяження майна є співмірним із заявленими вимогами.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність накладення судом арешту на автомобіль не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та чинних нормах закону.

Якщо накладений судом арешт на автомобіль порушує права дружини відповідача, ОСОБА_5 , то вона не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом на загальних підставах про скасування цього арешту.

Заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові лише в тому випадку, коли її недолік (дефект) унеможливлює вирішення судом цього питання. Оскільки заява ОСОБА_3 містить належне обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення, який необхідно застосувати, та інші відомості, що потрібні для забезпечення позову, то у суду першої інстанції були відсутні підстави для її повернення.

Арешт на автомобіль не позбавляє ОСОБА_4 права на користування та володіння автомобілем, а тому його доводи про порушення цих прав є необґрунтованими.

Накладення арешту на автомобіль в іншій справі за позовом ОСОБА_3 , розгляд якої закінчено не ухваленням рішення по суті спору, що дає підстави ОСОБА_4 в силу частини дев`ятої статті 158 ЦПК України ставити перед судом питання про скасування заходу забезпечення позову, не свідчить про зловживання ОСОБА_3 своїми процесуальними правами.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 листопада 2024 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Заворотна О.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27