УХВАЛА

27 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 522/17542/20

провадження № 61-15998ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання незаконним свідоцтва, визнання недійсним договору, звільнення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року перший заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання незаконним свідоцтва, визнання недійсним договору, звільнення земельної ділянки,

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстрова Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашнік Д. С. від 07 вересня 2015 року, індексний номер № 24251886, на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна - машино-місце НОМЕР_1 площею 15 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано незаконним свідоцтво про право власності, видане 10 вересня 2015 року, серія та номер: 43588463, реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Могильнікову В. Д. на об`єкт нерухомого майна - машино-місце НОМЕР_1 площею 15 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12 січня 2018 року № 79 машино-місця НОМЕР_1 площею 15 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, площею 15 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (машино-місце НОМЕР_1). У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

28 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року (повний текст якої складено 29 жовтня 2024 року), а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків - надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконані.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 910/31110/15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 06 лютого 2019 року у справі № 826/19262/16, від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17, у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 301/854/17, від 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 766/8113/17, від 12 вересня 2020 року у справі № 761/42332/17, від 09 грудня 2020 року у справі № 922/476/20, від 29 червня 2022 року у справі № 753/7478/18, від 21 грудня 2022 року у справі № 263/18985/19, від 10 травня 2023 року у справі № 201/2760/20, від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21, від 31 жовтня 2024 року у справі № 760/10777/22, від 31 жовтня 2024 року у справі № 619/6002/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки. Крім того, посилається на те, що суд апеляційної інстанції прийняв рішення, яке впливає на права та обов`язки ОК «Граніт», який не залучено до участі у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, після усунення недоліків, подана з дотриманням статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення діїпостанови Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Клопотання аргументовано тим, що оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції зобов`язано заявницю звільнити земельну ділянку, що тягне за собою безповоротні дії та додаткові затрати. Водночас рішення є незрозумілим, яким чином заявниця повинна звільнити земельну ділянку. Зазначає, що у разі задоволення касаційної скарги, зазначене майно неможливо буде відновити, а тому є необхідність у зупиненні дії оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення у випадку його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Колегія суддів, оцінивши доводи клопотання, які значною мірою ґрунтуються на незгоді з вирішенням справи по суті, незрозумілістю судового рішення, не знаходить підстав для зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року. Клопотання є немотивованим і до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання незаконним свідоцтва, визнання недійсним договору, звільнення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/17542/20.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати іншим учасникам справи № 522/17542/20 копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати у передбаченому процесуальним законом порядку відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович