Провадження № 2/740/1750/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк», банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У вересні 2024 року позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.04.2022 станом на 06.09.2024 у загальному розмірі 74 365,47 грн, а також судовий збір.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.04.2022 відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів з користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну карту, як засіб доступу до рахунку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві.

АТ «А-Банк» виконало в повному обсязі свої зобов`язання за договором та надало кредит відповідачу, який у свою чергу не виконав зобов`язань за вказаним договором, не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 74 365,47 грн, з яких: 62 783,79 грн за кредитом; 11 581,68 грн за процентами.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 вересня 2024 року справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

14.10.2024 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана цивільна справа. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Шевченко І. М.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 28 листопада 2024 року 09-00 год., яке у подальшому відкладено на 20 грудня 2024 року 12-00 год.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

У судове засідання відповідач не з`явився, при цьому належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Відзиву на позов, жодних заяв/клопотань відповідач до суду не подавав.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 08 квітня 2022 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, положенням якої визначено, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг (а. с. 8).

Також 08 квітня 2022 року ОСОБА_1 підписав шляхом накладення електронного підпису за допомогою ключа 02ce689d55aff1d363e2f727d965b 6af054c9c78f915a4283bdee7e88aa40aa763 паспорт споживчого кредиту, умовами якого визначено, що ліміт кредиту становить до 200 000,00 грн (у залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит); строк кредитування - 240 місяців з правом автоматичного продовження; реальна річна процетна ставка - 49,34 % річних (а. с. 9, 10).

Згідно з наданою банком довідкою відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картки строком дії до квітня 2028 року, грудня 2031 року (а. с. 14).

З довідки за лімітами, наданої позивачем, убачається, що 08.04.2022 на картці відповідача встановлено ліміт, який у подальшому неодноразово змінювався, востаннє 11.12.2023 62 800,00 грн (а. с. 15).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором б/н від 08.04.2022 станом на 06.09.2024 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 74 365,47 грн, з яких: 62 783,79 грн за кредитом; 11 581,68 грн за процентами (а. с. 7).

Випискою по картці підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами за рахунком (а. с. 11-13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стттею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1 3 ст. 13 ЦПК України).

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не подав до суду в установленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням процесуальних дій, ухвалення рішення на підставі наявних доказів у справі.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається, що відповідач не дотримався взятих за договором зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості в зазначеному позивачем розмірі, який не спростований відповідачем.

Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також прострочено сплату процентів за користування кредитними коштами, то наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами у загальному розмірі 74 365,47 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 128, 141, 223, 274 - 279, 280 - 284, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (; м. Дніпро, вул. Батумська, 11) заборгованість у загальному розмірі 74 365 (сімдесят чотири тисячі триста шістдесят п`ять) гривень 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (; м. Дніпро, вул. Батумська, 11) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко