Номер провадження 2-з/205/797/24
УХВАЛА

іменем України

27 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину грошових коштів, виключення грошових коштів зі спадкової маси.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Разом з позовом від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить заборонити приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Батовій Л.Г. видавати будь-яким іншим особам свідоцтво про право на спадщину на грошові кошти, що знаходяться в банках на рахунках ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ПАТ АБ «Південний», АТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «ПроКредит Банк», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», АТ «Акцент-Банк» до набрання рішенням суду законної сили.

Заява обґрунтована тим, що гроші на рахунках ОСОБА_3 вказаних банків є спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_3 , а в разі видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зазначені грошові кошти можуть бути відчужені на користь третіх осіб, що може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заяву розглянуто відповідно до ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України без повідомлення учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову та матеріалами цивільної справи, суддя доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, в обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач зазначає, що у випадку незастосування заборони приватному нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину буде порушено право позивача, так як наявний спір щодо грошових коштів, що увійшли до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до п. п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 3 Глави 2 Розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

27.12.2024 року судом направлено на електронну пошту приватного нотаріуса ДМНО Батової Л.Г. ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину грошових коштів, виключення грошових коштів зі спадкової маси. Відправлення доставлено на електронну пошту нотаріуса 27.12.2024 року об 11 год. 41 хв.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суддя доходить висновку про недоведеність позивачем того, що лише судом шляхом застосування обраного нею заходу забезпечення позову може бути забезпечене виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення її позовних вимог, оскільки позивач має передбачене законодавством України право подати відповідну заяву про зупинення вчинення нотаріальних дій до вирішення справи судом та не скористалася наданим їй правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

За вказаних обставин суддя доходить висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.149 ЦПК України підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.Г.Остапенко

.