Справа № 471/1561/23
Провадження №2/471/77/24
Номер рядка звіту 35
"05" лютого 2024 р. смт. Братське
Братський районний суд Миколаївської області
головуючого судді Гукової І.Б.,
за участю секретаря Холоденко І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Братське цивільну справу за позовною заявою ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 11.01. 2024 року у справі відкрито спрощене провадження.
23.01.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки, 10.01.2024 року відповідачем сплачено борг в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:
23.01.2024 року від позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернення позивачу сплачений судовий збір.
Положення ч. 1 ст. 2 ЦПК України зазначають, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20 20 вересня 2021 року.
Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до ст.. 1 закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається особі у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Отже, у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору сплачену суму судового збору слід повернути позивачеві з державного бюджету.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, 354,355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Провадження у справі за позовною заявою ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення боргу закрити.
Повернути позивачу ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" з Державного бюджету сплачену суму судового збору в розмірі 2684,00 грн.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення до Миколаївського апеляційного суду
СуддяІ.Б. Гукова