Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1220/22
Провадження № 2/945/233/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 жовтня 2024 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

11 листопада 2022 року Миколаївський обласний центр зайнятості в особі Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що Наказом Миколаївського обласного центру зайнятості від 12 квітня 2018 року № 92 23 Про створення філій Миколаївського обласного центру зайнятості та затвердження їх Положень та листа-погодження Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 19.03.2018 № 33/03/1423-18 створена Миколаївська районна філія Миколаївського обласного центру зайнятості та затверджено положення про неї.

10 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості, з метою сприяння у працевлаштуванні.

10 квітня 2024 року, у зв`язку з відсутністю підходящої роботи, відповідно до заяви ОСОБА_1 , відповідачу надано статус безробітної; відповідачу призначена допомога по безробіттю, яку вона мала отримувати 360 календарних днів, у період з 10 квітня 2020 року по 04 квітня 2021 року, включно.

Позивач зазначив, що при проведенні електронного обміну даними з Пенсійним фондом України було складено службову записку щодо встановлення розбіжностей та необхідність проведення розслідування страхового випадку. Києво-святошинським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку та з`ясовано, що відповідач ОСОБА_1 , у період перебування на обліку в державній службі зайнятості у статусі безробітного, з 01 травня 2020 року перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю Легал форс Рі груп, відповідно до наказу (розпорядження) № 49-К від 30.04.2020 Про прийняття на роботу. Отже, з 01 травня 2020 року відповідач не вважався безробітним і не мав права перебувати на обліку в центрі зайнятості, в якості безробітного та отримувати допомогу по безробіттю. Так, в період з 01 травня 2020 року по 11 серпня 2020 року, відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 3354 грн. 84 коп.

Вказану суму позивач просив стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому 18 жовтня 2024 року подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин; відзив не подала.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідив в судовому засіданні наявні у справі письмові докази та встановив таке:

Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 15 червня 2017 року № 80 реорганізовано шляхом приєднання до Миколаївського обласного центру зайнятості, у тому числі, Миколаївський районний центр зайнятості (а. с. 15).

Наказом Миколаївського обласного центру зайнятості від 12 квітня 2018 року № 92 23 Про створення філій Миколаївського обласного центру зайнятості та затвердження їх Положень створено відокремлений структурний підрозділ Миколаївського обласного центру зайнятості, у тому числі, Миколаївську районну філію Миколаївського обласного центру зайнятості, та затверджено положення про неї (а. с. 28 33).

Відповідно до копії персональної картки № НОМЕР_1 , а також копії заяви від 10 квітня 2020 року про надання статусу безробітного, 10 квітня 2020 року відповідачу ОСОБА_1 надано статус безробітного (а. с. 39, 40).

Наказом Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 10 квітня 2024 року № НТ200410 Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України Про зайнятість населення і Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та нормативними актами щодо їх застосування відповідачу ОСОБА_1 , якій з 10 квітня 2020 року надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю, виплату якої розпочато з 10 квітня 2020 року по 04 квітня 2021 року (а. с. 41).

Згідно з копією Акта розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про зайнятість населення від 10 грудня 2020 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю Легал форс Рі груп з 01 травня 2020 року, відповідно до Наказу (розпорядження) № 49-к від 30 квітня 2020 року Про прийняття на роботу по 10 грудня 2020 року (дата складення акта) (а. с. 46, 47).

Наказом Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 10 квітня 2024 року № НТ200410 Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України Про зайнятість населення і Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та нормативними актами щодо їх застосування, у зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного, відповідачу ОСОБА_1 припинено реєстрацію безробітного з 12 серпня 2020 року (а. с. 42).

Так, судом встановлено, що з 01 травня 2020 року відповідач ОСОБА_1 не вважалася безробітним, а тому не мала права перебувати на обліку в центрі зайнятості, в якості безробітного та отримувати допомогу по безробіттю.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 9 Закону України Про зайнятість населення кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Згідно з положеннями п. 2) ст. 1 Закону України Про зайнятість населення безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 8) ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, зокрема право на допомогу по безробіттю, мають застраховані особи в разі настання страхового випадку (відсутності або втрати роботи, заробітку).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна.

Разом з цим, відповідно до з ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 44 Закону України Про зайнятість населення відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю безробітного ОСОБА_1 за період його незаконного перебування на обліку у Миколаївській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості, а саме, в період з 01 травня 2020 року по 11 серпня 2020 року, відповідачу було нараховано допомоги по безробіттю у розмірі 3354 грн. 84 коп. (а. с. 48 ).

11 січня 2021 року позивачем направлено повідомлення - претензію відповідачу про необхідність повернення нарахованих коштів у розмірі 3354 грн. 84 коп., а також попереджено про наслідки (а. с. 50). Вказану суму коштів відповідач у добровільному порядку не повернув.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2481 грн. 400 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 3418 від 01 вересня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позов Миколаївського обласного центру зайнятості в особі Миколаївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Миколаївського обласного центру зайнятості (; МФО 820172; р/р № UA0106112 Держказначейська служба України, м. Київ; місцезнаходження: 54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68) 3354 грн. 84 коп. - сума виплаченого забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Миколаївського обласного центру зайнятості (; МФО 820172; р/р № UA0106112 Держказначейська служба України, м. Київ; місцезнаходження: 54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68) судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Судд Н. О. Шаронова