РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Височанської А.В.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жмеринська міська рада Вінницької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Височанська А.В звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно на час відкриття спадщини проживала в АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Жмеринка помер батько заявниці ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , належного померлому на підставі договору купівлі-продажу. Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли ОСОБА_1 , її сестра ОСОБА_4 та бабуся заявниці ОСОБА_6 , яка не оформляла свої спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Жмеринка померла бабуся заявниці ОСОБА_6 . Бабуся заявниці була людиною похилого віку та не могла обходитися без стороннього догляду та допомоги, тому заявниця постійно навідувалась до своєї бабусі, привозила їй продукти харчування, допомагала по господарству, а на початку 2022 переїхала до бабуся жити в АДРЕСА_1 , де заявниця постійно проживала без реєстрації разом із спадкодавцем ОСОБА_6 до часу її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та здійснювала за нею догляд. Після смерті ОСОБА_8 залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , яку вона прийняла після смерті свого сина ОСОБА_7 , але не оформивши своїх спадкових прав ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Крім заявниці спадкоємцем за правом представлення ОСОБА_6 є онука ОСОБА_4 та дочка померлої ОСОБА_5 , яка є спадкоємцем першої черги, які спадщину не прийняли та не претендують на неї. По закінченню 6 місяців після смерті ОСОБА_6 заявник звернулася до приватного нотаріуса Шевченко С.О. з приводу оформлення спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_8 , однак нотаріус своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що пропущено встановлений ст. 1270 ЦК шестимісячний строк та не пред`явлено доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Ухвалою суду від 07.10.2024 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Височанська А.В. в поданій заяві просила розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити.

Представник заінтересованої сторони Жмеринської міської ради Вінницької області Козаков Г. в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розглянути справу без його участі.

Заінтересовані сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в поданих заявах просили розглянути справу без їх участі, не заперечували проти задоволення заявлених вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_9 адвокат Смірнов С.М. та заявник ОСОБА_9 підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. ОСОБА_10 пояснив, що після смерті батька не звернувся до нотаріальної контори, думав є заповіт. Батько був у розлученні з мамою, жили в одному будинку, але він був поділений. Мама жила окремо, батько хворів та він забрав його до себе, помер в 2005. Похорони здійснював заявник. Після смерті матері вже прийняв спадщину.

Заінтересована особа ОСОБА_5 надала суду покази та пояснила, що є рідною тіткою заявниці. Заявниця ОСОБА_1 постійно їздила до бабусі ОСОБА_8 по два рази в тиждень, на час смерті проживала також з нею.

Свідок ОСОБА_2 надала суду покази та пояснила, що була сусідкою ОСОБА_8 . Заявниця ОСОБА_1 возила часто смаколики бабусі, приїжджала, бо їй було погано, 3-4 роки назад проживала з бабусею протягом 1-2 років. Як бабуся ОСОБА_8 потрапила в лікарню, то заявниця ОСОБА_1 постійно була біля неї, проживали по АДРЕСА_3 , допомагала по господарству. ОСОБА_8 померла приблизно два роки тому.

Свідок ОСОБА_3 надала суду покази та пояснила, що була сусідкою ОСОБА_8 . Останні 5 років заявниця ОСОБА_1 жила в ОСОБА_8 , допомагала по господарству, прала, готувала їсти. Потім ОСОБА_8 поклали в лікарню і ОСОБА_1 постійно була біля неї. На час смерті ОСОБА_8 з нею проживала ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Жмеринка помер ОСОБА_7 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Жмеринка померла ОСОБА_6 (а.с. 12).

Відповідно до листа КНП «Жмеринська ЦРЛ» від 06.12.2024 №2643/01-02 ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Жмеринська ЦРЛ», а саме: в реанімаційному відділені з 04.06.2022 по 17.06.2022 та в неврологічному відділені з 18.06.2022 по 30.06.2022.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 15.07.2003 ОСОБА_13 продала, а ОСОБА_7 купив житловий будинок з господарськими будівлями від АДРЕСА_2 (а.с. 14,15).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав 26.04.2024 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Відповідно до копії довідки КК «Корчовка» №168 від 02.06.2024 ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3 . На час її смерті з нею ніхто не був зареєстрований, але постійно проживала без реєстрації онука ОСОБА_1 , яка здійснювала догляд за бабусею (а.с. 33).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (спадкові справи) 26.01.2005 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 34).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформація щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутня (а.с. 35-36, 37).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація щодо ОСОБА_6 відсутня (а.с. 38).

Відповідно до довідки Другої Жмеринської державної нотаріальної контори від 02.04.2024 №163/01-16 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняли спадщину, шляхом подачі заяви до Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області та є спадкоємцями за законом на майно померлого (а.с. 39).

Згідно із постановою приватного нотаріуса Шевченко С.О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що пропущено встановлений ст. 1270 ЦК шестимісячний строк та не пред`явлено доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою (а.с.40-41).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно на час відкриття спадщини проживала в АДРЕСА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя