Справа № 158/81/24
Провадження № 2/0158/153/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років.
Позовні вимоги мотивує тим, що 02.09.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначає, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач своїх обов`язків шодо утримання дітей не виконує належним чином, матеріально їх не забезпечує.
Вказує, що вона перебуває у декретній відпустці, що позбавляє її можливості працевлаштуватись.
Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також на її утримання у розмірі 3000 грн. до досягнення малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.01.2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
18.01.2024 року від відповідача ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з нього в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, а також на утримання позивача у розмірі 2000 грн. до досягнення малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.
Дослідивши докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.
Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.09.2016 року, сторони по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебувають у шлюбі /а.с.7/.
Судом встановлено, що батьком неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є відповідач по справі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 02.09.2016 року, №262571 від 09.12.2017 року, №326048 від 03.08.2021 року /а.с.8-10/.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Пункт 1, ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.
В силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Разом з тим, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати неповнолітніх дітей.
Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.
Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, копій квитанцій, відповідач ОСОБА_2 сплачує витрати по школі та дошкільному закладі, де навчаються (виховуються) його неповнолітні діти, проводить оплату комунальних платежів, де проживає позивач, з неповнолітніми дітьми.
Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з моменту подання заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, то суд зазначає наступне:
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.
Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою, а тому може працевлаштуватися або стати на облік у центрі зайнятості, тому може отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дружини.
За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.
Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп. (1211,20 + 1211,20) слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 19, 141, 247, 274 ЦПК України, ст. ст. 75, 84, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви 08.01.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення малолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви 08.01.2024 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька