Справа № 303/458/22
Провадження № 22-ц/4806/1196/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

16 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Джуга С.Д., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року у складі судді Монич В.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних,

в с т а н о в и в :

13 листопада 2024 року (згідно з відбитком календарного штампу суду) ОСОБА_1 подав до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року у справі №303/458/22 та одночасно заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, що 27 жовтня 2024 року відділом Державної виконавчої служби у м. Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було повідомлено апелянта про відкриття щодо нього виконавчого провадження №76390164, після ознайомлення з матеріалами якого 28 жовтня 2024 року останній дізнався про наявність оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Вказує, що судом першої інстанції не було надіслано йому у передбачені ЦПК України строки копії оскаржуваного судового рішення. Зазначає, що в електронному варіанті отримати копію рішення у апелянта не було можливості, оскільки у нього відсутній електронний кабінет і немає технічних можливостей його створити.

До Закарпатського апеляційного суду від ОСОБА_3 , (якому відповідно до договору про відступлення права вимоги від 14 лютого 2023 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відступлено право вимоги до боржника ОСОБА_1 , зокрема, за рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року) надійшло заперечення проти клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. У поданому запереченні ОСОБА_3 зазначено, що суд першої інстанції надсилав повідомлення відповідачу за належною адресою, яка, зокрема, згідно долученої копії паспорту є його адресою місця реєстрації, а тому вважає, що виключно умисними діями відповідача, такий ймовірно міг не отримати судових повідомлень. ОСОБА_3 вказує, що 15 лютого 2023 року ним було надіслано боржнику цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги за зобов`язаннями. До такого повідомлення було долучено копію договору №01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.02.2023, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та копія рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14.04.2024 року у справі №303/458/22. Вказує, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштого відправлення ОСОБА_1 копію оскаржуваного судового рішення отримав під розпис 16.02.2023. Стверджує, що апелянт неодноразово отримував копію Договору №01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.02.2023, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де пунктом 2.1. передано право вимоги за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.04.2022 у справі № 303/458/22. Зазначає, що апелянт через представника брав участи у судовому розгляді справи №№ 2-607/11, у якій ОСОБА_3 було подано заяву про заміну сторони, до якої долучені Договір про відступлення та у тексті згадано про судове рішення від 14.04.2022 у справі №303/458/22, з матеріалами якої знайомився його представник адвокат Сабов І.І.

Вказану справу витребувано з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Стосовно клопотання про поновлення строку слід зазначити наступне.

За правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги, зокрема, особою, не залученою до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи зі змісту статті 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі №926/1037-б/15, від 14 червня 2022 року у справі № 904/3541/15).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 89 ЦПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина друга статті 358 ЦПК України не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Апелянт має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 358 ЦПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13 листопада 2024 року подав апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року, тобто зі спливом понад 2 роки після його ухвалення, при цьому як на підставу поновлення процесуального строку посилається на те, що фактично про оскаржуване рішення апелянт дізнався з матеріалів виконавчого провадження лише 28 жовтня 2024 року.

Проте, апеляційним судом встановлено, що 14 лютого 2023 року між ОСОБА_2 (старим кредитором) та ОСОБА_3 (новим кредитором) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №1, згідно якого новий кредитор набуває право вимоги до боржника, зокрема за рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року у справі №303/458/22 (2/303/63/22).

15 лютого 2023 року ОСОБА_3 надіслано боржнику рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з описом вкладення: 1) повідомлення від 15.02.2023 про відступлення прав вимоги за зобов`язаннями; 2) копію договору №1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.02.2023, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; 3) копію заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2011 року у справі №2-607/11; 4) копію ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2021 року у справі №2-607/11; 5) копію рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі №303/458/22.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трекінг-номером 523 вбачається, що поштове відправлення, до якого, зокрема, додано копію рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі №303/458/22 вручено особисто ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, можна зробити висновок, що апелянту ОСОБА_1 стало відомо про наявність рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі №303/458/22 не 28 жовтня 2024 року, як апелянт зазначає у заяві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а набагато раніше, а саме із часу отримання (16.02.2023) направленого ОСОБА_3 поштового відправлення, до якого, серед іншого було долучено копію оскаржуваного судового рішення.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року (заява N 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що він дізнався про рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2022 у справі №303/458/22 лише 28 жовтня 2024 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №76390164 є голослівними та необґрунтованими.

Отже, наведені апелянтом підстави для поновлення процесуального строку слід визнати неповажними.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо підстави, вказані в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані неповажними.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім цього, перевіривши зміст апеляційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам процесуального закону щодо її оформлення, визначених ст. 356 ЦПК України, з огляду на наступне.

Так, у прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить: «Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2024 року у справі №303/458/22 за позовом ОСОБА_2 інтереси якого представляв ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних скасувати. Справу №303/458/22 за позовом ОСОБА_2 інтереси якого представляв ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних направити до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області на новий розгляд».

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Таким чином, подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам п.7 ч.2 ст.356 ЦПК України, оскільки в прохальній частині відсутнє клопотання особи, яка подала скаргу з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених статтею 374 ЦПК України.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що у прохальній частині апеляційної скарги останнім не вірно зазначено дату ухвалення судового рішення, замість вірної дати 14.04.2022, яку зокрема ним відображено у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, в ній зазначено дату ухвалення рішення 14.04.2024.

Зазначені недоліки повинні бути усунуті апелянтом шляхом подання або надіслання на адресу суду уточненої редакції апеляційної скарги, у якій необхідно належним чином сформулювати клопотання (прохальну частину) апеляційної скарги, відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 374 ЦПК України, а також зазначити вірну дату ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити апелянта та надати йому строк для усунення недоліків, шляхом оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя-доповідач,

у х в а л и в :

Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року - визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року залишити без руху, про що повідомити апелянта та надати йому строк для усунення недоліків, шляхом оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк заяву не буде подано або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, відповідно до ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Роз`яснити апелянту, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк він не усуне недоліки апеляційної скарги, шляхом подання уточненої редакції апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог, визначених ст.356 ЦПК України, разом із копією відповідно до кількості учасників справи (у випадку подання уточненої редакції апеляційної скарги у паперовій формі) або разом з доказами надсилання її копії та копій доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України (у випадку якщо уточнена редакція апеляційної скарги буде подана через систему «Електронний суд») безпосередньо до суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Суддя С.Д. Джуга