Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1247/24
Провадження № 2/945/848/24
Рішення
12 грудня 2024 року
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -
встановив:
28 травня 2024 року ОСОБА_3 (далі - позивач) сформувала в системі Електронний суд позовну заяву до Миколаївського районного суду Миколаївської області до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 3000 грн., щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною 23 років, за умови, що дитина буде продовжувати навчатися.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано у 2015 році. У шлюбі з відповідачем у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Позивач вказував на те, що їхня з відповідачем дочка ОСОБА_4 навчається в Миколаївському національному аграрному університеті, на денній формі навчання, на першому курсі; термін навчання з 2023 року по 2026 року.
Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки позивачу не надає, при цьому дитина потребує матеріальної допомоги і від батька і від матері. У зв`язку з викладеним вище, позивач просив суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 3000 грн., щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною 23 років, за умови, що дитина буде продовжувати навчатися.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2024 року вказану позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду, у даній цивільній справі відкрито провадження. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.
24 жовтня 2024 року ОСОБА_5 - представник позивача ОСОБА_3 в системі Електронний суд сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі; позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.
Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідив матеріали справи і встановив таке:
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2015 року, яким задоволено позов ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, що додане позивачем до позовної заяви (а. с. 7-8).
У шлюбі у подружжя народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_2 і позивач ОСОБА_3 , є батьками повнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , доданою позивачем до позову (а. с. 14).
Відповідно до копії довідки № 1375 Миколаївського національного аграрного університету від 27 вересня 2023 року ОСОБА_6 навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету менеджменту Миколаївського національного аграрного університету, який має IV рівень акредитації, за ступенем Бакалавр спеціальність 241 Готельно-ресторанна справа; навчається за рахунок коштів фізичних осіб (а. с. 24)
В матеріалах справи міститься копія договору про навчання № 772 від 18 серпня 2023 року, відповідно до якого, вступник ОСОБА_6 , в особі законного представника ОСОБА_3 , уклали договір. За умовами договору та зобов`язаннями закладу, ОСОБА_6 , зараховано на навчання на 1 курс, за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою готельно-ресторанна справа, спеціальність 241 ГРС, для здобуття вищої освіти за ступенем бакалавр (а. с. 16-19).
При цьому, з копії платіжної інструкції (а. с. 25) та копії квитанції (а. с. 26) слідує, що позивач ОСОБА_3 сплатила за 1 курс за 1 та 2 семестр навчання ОСОБА_6 на спеціальності Готельно-ресторанна справа.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У пункті 17 в абзаці 3 і у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовжує навчатися; потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, при цьому, ОСОБА_2 не представив суду доказів про відсутність можливості надавати таку допомогу.
При цьому інформації про те, що ОСОБА_6 має постійний самостійний дохід і не потребує матеріальної допомоги, матеріали справи не містять.
Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачу ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини за станом здоров`я, або з інших причин, судом не встановлено та відповідачем суду не доведено.
При цьому, позивачем суду доведено сукупність таких юридичних фактів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.
Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання їхньої повнолітньої дочки.
За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Сливине Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; паспорт НОМЕР_5 ), у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 27 травня 2024 року, до досягнення ОСОБА_6 двадцяти трьох років.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Суддя Н. О. Шаронова