ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фастівської міської ради Київської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року адвокат Дьячук Н.В., яка представляє інтереси позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради Київської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що встановлений законом строк був пропущений з поважних причин.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2024 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевській Л.М.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2024 року провадження по даній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

26.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника Фастівської міської ради Шатківського О.К. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Представник позивача адвокат Дьячук Н.В. в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 (актовий запис № 798 від 2 червня 2022 року).

Після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1261, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:010:0858 та житловий будинок АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 не складав, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України право на спадкування одержали позивачі (діти спадкодавця), як спадкоємці першої черги. Інші спадкоємці відсутні.

У визначений ст. 1270 ЦК України 6 місячний строк позивачами не подано заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки в день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 розпочалося повномасштабне вторгнення росії на територію України.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_4 і саме цього дня розпочалося повномасштабне вторгнення росії на територію України. За місцем проживання позивачів у м. Києві та на території Фастівського району (за місцем відкриття спадщини) велися активні бойові дії. Позивачі змогли лише 2 червня 2022 року зареєструвати смерть спадкодавця та отримати свідоцтво про його смерть, оскільки органи державної влади здійснювали свої повноваження в обмеженому режимі.

У період часу з 24 лютого 2022 року по січень 2023 року позивачі, маючи на утриманні неповнолітніх дітей, вимушені були залишити своє місце проживання, оскільки м. Київ постійно піддавався ракетним обстрілам та був віднесений до переліку територій можливих бойових дій чи активних бойових дій.

25 квітня 2024 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули статут тимчасово переміщених осіб.

Спочатку вони виїхали на проживання в с. Мотовилівку Фастівського району Київської області і намагалися зареєструвати смерть спадкоємця та звернутися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, але жоден нотаріус не розпочав свою роботу.

З липня 2022 року по грудень 2022 року позивачі разом з родинами виїхали в Закарпатську область, де проживали та також не мали можливості подати заяви про прийняття спадщини.

З метою реалізації свого права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , будучи єдиними спадкоємцями, позивачі звернулись до Приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої Альони Василівни, але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з тим, що вони пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини - постанова №236/02-31 від 20.09.2024 року та постанова № 235/02-31 від 20.09.2024 року (а.с.32).

Судом витребувана спадкова справа після смерті померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що єдиними спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022№ 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно з яким вся територія м. Києва входила до переліку територій можливих бойових дій чи активних бойових дій.

Крім того, 28 лютого 2022 року прийнято Постанову Кабінету Міністрів України №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» відповідно до п. 3 якої (в редакції постанови КМУ № 209 від 06.03.2022 з припискою «діє до дня припинення чи скасування воєнного стану») на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

В подальшому норма п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року неодноразово зазнавала змін.

Так, відповідно до п. 3 Постанови № 164 (в редакції постанови КМУ № 719 від 24.06.2022) перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. При цьому, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Про те, що постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28 лютого 2022 року виключено, позивачі не знали і були переконані, що перебіг строку для прийняття спадщини зупинено на період дії воєнного стану.

Верховний Суд у Постанові від 25.01.2023 року у справі №676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В силу ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У п. 70 рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

У рішенні у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and others v. The United Kingdom), п. 54, ЄСПЛ наголошує, що стандарт «законності» («lawfulness») встановлений Конвенцією вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Як зазначив Верховний суд у Постанові від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, активні бойові дії у м. Києві відразу після смерті спадкодавця (24 лютого 2022 року), страх за життя, неможливість вільного пересування, обмежена робота нотаріусів та відстань між місцем тимчасового постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна суд вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Так, на глибоке переконання суду, позивачі були позбавлені у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та необхідністю переїзду до більш безпечного місця проживання ніж м. Київ, звернутись до нотаріуса з завами про прийняття спадщини у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяв про прийняття спадщини позивачами є поважними, і доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-5,11-13,133-141,258,259,263,268, 352,354 ЦПК України, ст. ст. 15, 1268,1270,1272 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 до Фастівської міської ради Київської області, , адреса місцезнаходження: Київська область. М. Фастів. площа Соборна, 1 про визнання про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити додатковий строк, три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, достатній для подання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 заяв про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська