Справа № 466/9724/21
Провадження № 2/466/292/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю представника позивача адвоката Брони М.В.

представника відповідача адвоката Подоляк Б.Р.

справа №466/9724/21,2/466/292/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни про усунення від права на спадкування,-

встановив:

19.10.2021 року ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни, місце знаходження за адресою: м.Львів, вул. Липинського, 3/105, про усунення від права на спадкування, в якому просить усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , від права на спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 .

У день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Позивач ОСОБА_1 мотивуючи позов зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є рідним сином її померлого чоловіка ОСОБА_3 , який проживав окремо від них. Своїм батьком не опікувався, не допомагав, знаючи що він хворіє тривалий час, якому важко пересуватись. Похованням чоловіка ОСОБА_3 у травні 2021 року займалась вона та її рідний син від першого шлюбу. З чоловіком ОСОБА_3 жили, будучи одруженими, з час з 1991 року, будували своє помешкання разом, відповідач своєму батьку в цьому не допомагав. Відповідач у справі - ОСОБА_2 перебував і перебуває у працездатному віці, проживав по сусідству з батьком, мав можливість піклуватись про нього та надавати йому підтримку, однак свідомо цього не робив та ухилявся від обов`язку доглядати батька.

Зазначає, що в останні роки життя ОСОБА_3 важко хворів на цукровий діабет, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого ОСОБА_3 повністю займалась дружина - ОСОБА_1 . Син - ОСОБА_2 здоров`ям батька не цікавився, не піклувався, не надавав жодної допомоги, не навідувався до нього, хоча проживав по сусідству.

Даний факт, окрім іншого, може бути підтверджений в судовому засіданні показами свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були сусідами померлого ОСОБА_3 і знали про відносини, які склались між померлим та його сином - ОСОБА_2 .

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції У країни

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 плавня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, позивач у справі - ОСОБА_1 вважає, що наявні законні підстави для усунення ОСОБА_2 від спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 02.11.20213 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в загальному провадженні (а.с24).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.105).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 20.09.2023 підтримала позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення,зазначені у позовній заяві, додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_2 є рідним сином її померлого чоловіка ОСОБА_3 , який проживав окремо від них, зі своєю сім`єю. Батьком не опікувався, не допомагав. Похованням чоловіка ОСОБА_3 у травні 2021 року займалась вона. З ОСОБА_3 жили разом з часу одруження,а саме, з 1991 року , будували своє помешкання разом, відповідач батьку в цьому не допомагав. Відповідач у справі - ОСОБА_2 перебував і перебуває у працездатному віці, проживав по сусідству з батьком, мав можливість піклуватись про нього та надавати йому підтримку, однак свідомо цього не робив та ухилявся від обов`язку доглядати батька.

Представник позивача адвокат Брона М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила продовжувати розгляд справи у відсутності позивача.

Представник відповідача адвокат Подоляк Б.Р. в судовому засіданні позов не визнав, надав суду відзив на позов від 22.12.2023 (а.с.53), який підтримав в суді та просив відмовити у задоволенні позову у зв"язку з тим, що ОСОБА_3 не був у безпорадному стані і за нього піклувалась його дружини-позивач у справі . Якщо відповідача батько запрошував до себе в помешкання, він приходив до нього, оскільки проживав окремо від нього з 1983 року.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась,оскільки мобілізований та перебуває на військовій службі з 27.03.2022 року (а.с.116).

Представник відповідача адвокат Подоляк Б.Р. в судовому засіданні 20.09.2023 просив залишити клопотання відповідача про зупинення провадження без розгляду, у зв"язку з відмовою від нього. (а.с.141-142)

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруба Лариса Ярославівна в судове засідання не з`явилась, скерувала на адресу суду заяви про розгляд справи у її відсутності (а.с.31,140,157).

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відповідно до актового запису № 829.(а.с.5).

У день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому майні №64608962 від 06.05.2021 спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13)

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до частини другої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Як вбачається з показів сторін та матеріалів справи- за життя ОСОБА_3 заповіту не склав, спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - ОСОБА_1 (факт перебування у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.11.1991 року, виданого відділом ЗАГС районної ради Львівської області відповідно до актового запису № 454) та син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.6, 17-18)

Спадкоємці у відведений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , внаслідок чого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. було заведено спадкову справу.

Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка,

син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Частиною п`ятої статті 1224 ЦК України передбачено, що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З показів позивача ОСОБА_1 вбачається, що в останні роки життя ОСОБА_3 важко хворів на цукровий діабет, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого ОСОБА_3 повністю займалась вона, дружина ОСОБА_1 .

Покази позивача підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами, зокрема, витягів з історії хвороби, довідок з медичних установ міста Львова (а.с.8-11,96-97), з яких вбачається встановлений ОСОБА_3 діагнози-виразкова хвороба 12 палої кишки, ускладнена кровотечею; цукровий діабет 2 тип, гіпертонічна хвороба 11 ст,та інші хвороби.

Дані обставини в судовому засіданні про хворобу ОСОБА_3 не заперечували представник відповідача та свідок зі сторони відповідача-мати відповідача ОСОБА_8 , яка наголошувала, що їй відомо зі слів сина ОСОБА_2 , що у ОСОБА_3 був мікроінсульт, син проживав окремо від батька з 2-х років, оскільки ОСОБА_3 покинув сім`ю та одружився з позивачкою, які і будували будинок на АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_4 ,1971 р.н., в судовому засіданні пояснив, що з родиною Левицьких знайомий близько 30-35 років, які проживають у АДРЕСА_1 ; покійний був на пенсії, часто хворів, ОСОБА_1 зверталась до нього за допомогою, просила сходити в аптеку за ліками, бо не могла залишити хвору людину вдома саму. Похованням ОСОБА_3 займалась його жінка- ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 ,1955 р.н., в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_1 близько 30 років, часто приходив до них у гості; допомагав цій родині і вдень, і вночі; купляв і приносив їм воду на прохання покійного та його дружини, оскільки ОСОБА_3 був хворий та потребував сторонньої допомоги. Йому відомо, що 2.05.2021 викликали до ОСОБА_3 швидку медичну допомогу, він допомагав запхати його до машини, сина його при тому не було, і в цей день останній помер .

З відповіді, наданої КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» № 22-10 вих. 5615 від 11.10.2021 року на заяву ОСОБА_1 , вбачається, що 02.05.2021 року бригадою швидкої медичної допомоги № 127 був доставлений пацієнт ОСОБА_3 у вкрай важкому стані, внаслідок чого було розпочато реанімаційні заходи, однак невдовзі було констатовано біологічну смерть.(а.с.7),чим підтверджуються покази свідка ОСОБА_5 та не заперечується стороною відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідач-син ОСОБА_2 , якому було відомо про важкий стан батька, не був присутній під час приїзду бригади швидкої медичної допомоги, хоча на той момент перебував вдома та проживав на відстані 200-300 метрів від будинку батька.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачами близько 10 років, знає і сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2, та який ніколи не бачив , щоб останній допомагав батьку, позивачка «ходила» біля хворого чоловіка, у якого були хворі ноги, який мав значну вагу та важко ходив, потребував допомоги. Похованням ОСОБА_3 займалась його жінка. ОСОБА_2 не приймав участі у будівництві будинка батька.

Свідок ОСОБА_7 ,1956 р.н., яка проживає на АДРЕСА_3 ,є сусідкою позивача, пояснила, що знає родину ОСОБА_1 близько 40-45 років, померлий ОСОБА_3 хворів давно, у нього були тромби, часто ставила ОСОБА_3 крапельниці, колола антибіотики. Він погано ходив, потребував уваги , але лежачим він не був. Про допомогу сина батькові нічого не було їй відомо. Окрім того, ОСОБА_2 не цікавився тим, де будуть ховати батька.

Отже, судом встановлено, що в останні роки життя ОСОБА_3 важко хворів на цукровий діабет, мав хворі ноги, важко пересувався, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого ОСОБА_3 повністю займалась дружина- ОСОБА_1 . Син - ОСОБА_2 здоров`ям батька не цікавився, не піклувався, не надавав жодної допомоги, не навідувався до нього, хоча проживав по сусідству.

Відповідач ОСОБА_2 також не займався організацією поховання батька, що підтверджується свідоцтвом про поховання, виданим ОСОБА_1 .(а.с.12) та не заперечується стороною відповідача.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично ухилявся від надання допомоги батьку та від піклування про нього.

До показів свідка ОСОБА_16 суд критично відноситься, оскільки остання зазначила в суді, що «вона думає , що ОСОБА_3 не потребував допомоги, оскільки був матеріально забезпеченим», та «бідні люди у великих «особняках» не живуть» .

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції У країни.

Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка,

син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Стаття 203 Сімейного кодексу України передбачає що дочка, син, крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Відповідні висновки викладено у постановах ВС від 04.04.2018 року у справі № 233/6868/15-ц, від 30.05.2018 року у справі № 753/21722/13-ц, від 30.06.2020 року у справі № 521/19609/16-ц, які, відповідно до норм цивільного процесуального законодавства, враховуються судом при винесені рішення.

Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Отже, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Отже, судом встановлено, що в останні роки життя ОСОБА_3 важко хворів на цукровий діабет, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого ОСОБА_3 повністю займалась дружина - ОСОБА_1 . Син - ОСОБА_2 здоров`ям батька не цікавився, не піклувався, не надавав жодної допомоги, хоча проживав по сусідству.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від права на спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. (дев"ятсот вісім гривень), сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни про усунення від права на спадкування - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , від права на спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.(дев"ятсот вісім гривень), сплачений позивачем при зверненні до суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруба Лариса Ярославівна, місце знаходження за адресою: м.Львів, вул. Липинського, 3/105

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено до 02.01.2024.

Суддя В. В. Свірідова