Справа № 466/8131/24
Провадження № 2/466/2407/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі с/з Васинчик М.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Личаківська районна адмінінстрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав , -

у с т а н о в и в :

02.08.2024 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітнього сина , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 12.05.1995р., який розірвано 03.11.2022р. за рішенням суду. За час подружнього життя в них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час син проживає з позивачем і перебуває повністю на його утриманні і вихованні. Ще задовго до розлучення, у 2018 році, відповідачка залишила cім`ю, покликаючись на проблеми зі здоров`ям. У неї часто виникали депресивні стани, на фоні зловживання алкоголем. ОСОБА_3 участі у вихованні та забезпеченні сина не приймає, не цікавиться його успіхами у навчанні, його духовним та фізичним розвитком.

У зв`язку з тим, що з боку ОСОБА_3 прослідковується повне та систематичне ігнорування і свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо сина, виникла потреба у юридичному врегулюванні данного питання та захисту прав та законних інтересів дитини , тому позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 05.08.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно їх спільного сина.

Представник позивача адвокат Івасюта Л.В., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, скерувавши на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи Личаківської районної адмінінстрації Львівської міської ради, в судове засідання не з`явився, надавши висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина. Просив розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , що вбачається з копієї свідоцтва про його народження (а.с.7).

Батьками дитини є ОСОБА_1 , позивач , та ОСОБА_3 , яка є відповідачкою у справі.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03.11.2022р.

На даний час позивач проживає разом з сином по АДРЕСА_1 , де вказані особи і зареєстровані, що вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов (а.с. 14) та довідки Львівської міської тариторіальної громади від 26.09.2022р. (а.с. 9). Мати дитини, ОСОБА_3 , з ними не проживає.

Згідно довідки від 23.10.2024р., Початкової школи «Крок за кроком» (а.с. 67), малолітній ОСОБА_4 навчається в школі з 1-го класу. За період навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень. Має навчальні досягнення на високому та достаньому рівнях. Домашні завдання виконує систематично. Має дружні відносини з однолітками. Батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. Батьківські збори відвідує систематично, з розумінням ставиться до рекомендай вчителів.

Згідно довідки від 18.10.2024 р. Виданої керівником гуртка з вивчення англійської мови (а.с. 68), ОСОБА_4 , з п`яти років відвідує даний гурток, є старанним і здібним учнем, не пропускає уроків. Батько ОСОБА_1 завжди вчасно привозить дитину на заняття і завжди допомагає виконувати домашні завдання. Мати у життя дитини участі не приймає.

Згідно довідки від 23.10.2024 р. №571 видано КНП «1-а міська поліклініка м.Львова»(а.с.66), дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 , декларація з сімейним лікарем ОСОБА_6 від 24.04.2028 Знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря, в лікаря-офтальмолога дитячого з діагнозом: Гіперметропія середнього ступеня ON з астигматизмом та в лікаря-отоларинголога дитячого, діагноз: Хронічний тонзиліт. Нагляд за сином постійно здійснюється батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснюються профілактичні медичні огляди, вакцинація та за потреби лікування. Мати ОСОБА_3 проживає окремо, станом здоров?я дитини ОСОБА_7 не опікується.

Відповідно до висновку Личаківської районної адмінінстрації Львівської міської ради , від 14.11.2024 року № 163500,(а.с.61,62), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , яка тривалий час ухиляється від належного виконання своїх обов" язків щодо виховання малолітнього сина , ОСОБА_4 , 2015р.н., участі у вихованні дитини не приймає, і не виявляє бажає бажання брати таку участь в майбутньому в житті сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом. Матір дитини довгий період часу відсутня у його житті, не спілкується з дитиною, що в сукупності підтверджує неналежне виконання нею своїх батьківських обов"язків.

Суд також враховує заяву ОСОБА_3 , про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина. Дана заява долучена до матеріалів справи 20.12.2024 року.

А згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні був допитанрий в якості свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що він багато років працюбє разом з позивачем і добре знає його родину. Тривалий час відповадачка не проживає з сім`єю. Вона зловживала алкоголем, покидала сім`ю і позивач неодноразово її розшукував. Згодом він сконцентрувався на вихованні сина і розлучився з відповідачкою, так як її спосіб життя негативно би впливав на дитину. Свідкові також відомо , що жодних коштів на утримання дитини відповідачка колишщньому чоловікові не надає.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про повне та систематичне ігнорування і свідоме нехтування батьківськими обов`язками ОСОБА_3 відносно свого малолітнього сина. Будь-якої матеріальної, фінансової чи натуральної допомоги відповідачка не надає. Крім цього не несе жодних додаткових витрат щодо них, а навпаки вбачається повне не бажання цікавитись дітиною у будь-якій формі.

Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обгрунованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, незважаючи на те, що позивач не звертався з такою вимогою.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В даному випадку у позивача відсутня будь-яка інформація про матеріальний стан відповідачки. Між тим, з врахуванням наведеного та прав дитини, на думку суду з відповідачки слід проводити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.24 і до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В силу ст. 141 ЦПК України та ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки також слід стягнути в користь позивача - 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 76, 81,95,263,265 ЦПК України, 7,9,142,155,164,166,182 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її малолітнього сина , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований : АДРЕСА_1 .РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Личаківська районна адмінінстрація Львівської міської ради: м.Львів, вул. К.Левицького, 67.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту

Повний текст судового рішення виготовлено 26 грудня 2024 року.

Суддя І. Є. Зима