Провадження №22-ц/812/1918/24
Провадження №22-ц/812/1921/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши заяву ліквідатора Фермерського господарства «Колос» арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича у цивільній справі №489/8598/23 за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, припинення права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення,

у с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро», Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними, припинення права власності, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позов мотивований тим, що 31 травня 2018 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та Фермерське господарство «Колос» (далі ФГ «Колос») уклали кредитний договір №310518-А/Ф, відповідно до якого Банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 2000000 грн. на строк до 01 листопада 2018 року. З метою належного виконання позичальником обов`язків за кредитним договором між Банком та директором позичальника - ФГ «Колос» ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 310518-П/2 від 31 травня 2018 року, згідно з яким на останнього покладено солідарну відповідальність перед кредитором за виконання боржником у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із порушенням умов договору Банк направляв до позичальника та ОСОБА_1 вимоги про погашення заборгованості від 08 січня 2019 року. Зазначені вимоги були проігноровані, відповідно, станом на 31 січня 2019 року існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 2357600 грн. 92 коп., у зв`язку з чим 14 лютого 2019 року Банк звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з ФГ «Колос» вказаного розміру заборгованості. До відкриття провадження у справі Банк звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, проте ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19 лютого 2019 року у справі №915/240/19 суд відмовив у задоволенні такої заяви. 02 травня 2019 року Банк звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з поручителів, в тому числі з ОСОБА_1 . В забезпечення даного позову Банк звернувся до суду із заявою про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Ухвалою суду від 06 травня 2019 року у справі № 915/1287/19 у задоволенні заяви Банку про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалою цього ж суду від 21 травня 2019 року відкрито провадження у справі № 915/1287/19 за позовом Банку до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 2257600 грн 92 коп. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року позовні вимоги Банку задоволено повністю.

17 грудня 2019 року приватний виконавець Довгань В.В. відкрив виконавче провадження №60901037 з примусового виконання зазначеного судового рішення щодо ОСОБА_1 . Станом на час подання позову рішення суду виконано частково, заборгованість становить 2104640 грн 11 коп.

Як згодом стало відомо позивачу, під час розгляду справи Господарським судом Миколаївської області за позовом Банку про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 останній уклав правочин, спрямований на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Так, 05 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Гавелею О.О. Банк вважає, що сторони спірного договору фактично не здійснювали розрахунки з його виконання, а уклали договір з метою уникнення звернення стягнення на спірну квартиру. Згідно умов договору вартість квартири сторонами була визначена в розмірі 516600 грн, які продавець начебто отримав від покупця до підписання цього договору. Однак вказане положення договору не відповідає вимогам законодавства, оскільки розрахунки між фізичними особами на подібну суму повинні виконуватись виключно в безготівковій формі. На переконання Банку, вказана обставина підтверджує, що фактично передачі грошових коштів не відбулось, договір спрямований на уникнення відповідачем ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань перед АТ «Банк Кредит Дніпро».

В подальшому, 30 березня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подарував спірну квартиру своїй доньці ОСОБА_3 . При цьому сторони оцінили дарунок у 20000 грн. Однак оскільки ОСОБА_1 не мав права на укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, цей правочин було укладено лише з метою уникнення від виконання грошового зобов`язання, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не здійснив оплату за придбання квартири у безготівковій формі, то ОСОБА_1 не перестав бути власником квартири і навіть після її неправомірного відчуження ОСОБА_2 не став власником спірного майна, тому не набув права на розпорядження цим майном в майбутньому.

Тобто відповідач ОСОБА_1 , достовірно знаючи про факт існування невиконаного зобов`язання перед банком та наявність судового спору про стягнення з нього заборгованості, з очевидною метою приховати своє нерухоме майно від звернення на нього стягнення кредитором, а також з метою ухилення від виконання рішення суду, вчинив фраудаторний правочин щодо відчуження своєї квартири.

Посилаючись на викладене, позивач просив:

- визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири від 05 червня 2019 р., реєстровий номер 404, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким продано квартири АДРЕСА_1 , що посвідчений ПН ММНО Гавелею О.В.;

- визнати недійсним договір дарування квартири від 30 березня 2020 року, реєстровий номер 180, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за яким подаровано квартиру АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Реуковою Н.А., та припинити право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру;

- відновити становище, яке існувало до порушення, а саме шляхом повернення права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , для чого вчинити реєстраційну дію шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду;

- стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 6441 грн 60 коп. за подання позовної заяви, 1073 грн 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що позовні вимоги не визнають й просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилалися на те, що відповідач ОСОБА_1 є лише керівником ФГ «Колос», фактично найманим працівником, належне йому на праві власності майно не належить до статутного капіталу ФГ «Колос». Згідно ухвали Господарського суду Миколаївської області у задоволенні заяви АТ «Банк Кредит Дніпро» про накладення арешту на належне йому нерухоме майно було відмовлено. На переконання відповідачів, з позовної заяви не вбачається, що ОСОБА_1 на момент укладення договору купівлі-продажу був обізнаний про існування заяви про стягнення боргу у Господарському суді Миколаївської області. Також відповідачі вважали, що безпідставним є посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на статтю 234 ЦК України (фіктивний правочин). Вказували, що з урахуванням аргументів позовної заяви суд повинен визначитись з правовими нормами, що підлягають застосуванню у даному випадку, оскільки вважають, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом, не допускається. Щодо договору купівлі-продажу, його укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не перебувають в родинних відносинах. Відповідачі вважають, що є добросовісними набувачами квартири АДРЕСА_1 . Окремо відповідачі висловлювали сумніви щодо повноважень АТ «Банк Кредит Дніпро» на звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 грудня 2023 року задоволено заяву АТ «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 жовтня 2024 року позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено.

Визнано недійсними: договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 05 червня 2019 року, реєстровий номер 404, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавелею О.О.; договір дарування цієї ж квартири від 30 березня 2020 року, реєстровий номер 180, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою Н.А., припинено право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Відновлено становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , для чого вчинити реєстраційну дію шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» по 2505,07 грн. судового збору з кожного.

Не погодившись з таким рішенням суду представники ОСОБА_1 адвокат Ільїн О.В. та ОСОБА_2 адвокат Луконіна Н.В. подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати його та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційні скарги АТ «Банк Кредит Дніпро» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін, та вважає, що апеляційні скарги є безпідставними та заснованими на викривленні фактичних обставин справи, направленими на уникнення від цивільно-правової відповідальності.

25 грудня 2024 року до Миколаївського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_5 ліквідатора ФГ «Колос», в якій він просить вийти за межі доводів апеляційної скарги і здійснити перевірку справи в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, а справу - направити за підсудністю до Господарського суду Миколаївської області для її розгляду в межах справи про банкрутство ФГ «Колос» № 915/1243/21.

26 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ліквідатор Фермерського господарства «Колос» арбітражний керуючий Багінський А.О. подав до апеляційного суду заяву, в якій просить вийти за межі доводів апеляційної скарги і здійснити перевірку справи в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити за підсудністю до Господарського суду Миколаївської області для її розгляду в межах справи про банкрутство ФГ "КОЛОС" № 915/1243/21.

Заява мотивована тим що постановою Господарського суду Миколаївської області від 29 лютого 2024 року у справі № 915/1243/21 визнано банкрутом Фермерське господарство «Колос» та щодо нього відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до інформації із ЄДРПОУ власником та керівником ФГ «Колос» є Грабарчук А.М., ініціюючим кредитором у цій справі є АТ «Банк Кредит Дніпро». Підставою для порушення провадження у справі про банкрутство є борг ФГ «Колос», поручителем за яким є ОСОБА_1 і несплата якого стала підставою для звернення Банка до Ленінського районного суду міста Миколаєва із даним позовом.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 29 лютого 2024 року у справі № 915/1243/21 ліквідатором ФГ «Колос» призначено арбітражного керуючого Багінського А.О.

28 квітня 2024 року арбітражний керуючий/ліквідатор ФГ «Колос» звернувся до Господарського суду Миколаївської області із клопотанням про накладення арешту та оголошення в розшук майна, яке належить банкруту. Серед іншого ліквідатор просив накласти арешт на квартиру яка належить ОСОБА_1 .

Заявник вважає, що справа № 489/8598/23, яка слухається Миколаївським апеляційним судом, має бути передана для розгляду до Господарського суду Миколаївської області з огляду на положення статті 7, частини 1 статті 61, статті 95 Кодексу України з процедури банкрутства трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , Реєстраційний номер майна: 20467482, власником якї був ОСОБА_1 , який є колишнім керівником ФГ «Колос», а відтак має бути включена до складу ліквідаційної маси банкрута, тому саме Господарському суду Миколаївської області належить з`ясувати, чи має спірна квартира бути включена до ліквідаційної маси банкрута, та, відповідно, і спір про законність її вибуття із власності члена та керівника ФГ «Колос» Грабарчука А.М. належить до виключної компетенції суду, який розглядає справу про банкрутство ФГ «Колос».

Дослідивши матеріали заяви та справи в межах, необхідних для вирішення заяви, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для розгляду заяви.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2018 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ФГ «Колос» було укладено кредитним договір № 310518-А/Ф, відповідно до якого Банк надав позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 2000000,00 грн. на строк до 01 листопада 2018 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 21 грудня 2023 року засновником, кінцевим бенефіциарним власником та керівником ФГ «Колос» є ОСОБА_1 (том 1, а.с. 106-109).

31 травня 2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки № 310518-П/2, згідно якого на поручителя було покладено солідарну відповідальність перед кредитором за виконання боржником - ФГ «Колос» в повному обсязі його зобов`язань за кредитним договором.

Боржник ФГ «Колос» зобов`язання за кредитним договором порушив, у зв`язку з чим Банк на адресу позичальника та поручителя ОСОБА_1 направив вимоги про погашення заборгованості за вих. № 53/1-18/2 та за вих. № 53/1-18/3 від 08 вересня 2019 року, згідно яких вимагалось погашення заборгованості та повідомлялось, що в разі відмови банк буде змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав (т. 1, а.с. 110-140). Оскільки вищезазначені вимоги було проігноровано, та внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору, станом на 31 січня 2019 року заборгованість за кредитним договором складала 2357600,92 грн.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (адреса посилання https://reyestr.court.gov.ua/Review/80180442) 14 лютого 2019 року ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до ФГ «Колос» про стягнення вказаної заборгованості за кредитним договором (справа № 915/240/19). Рішенням Господарського суду Миколаївської області у цій справі від 20 червня 2019 року позов задоволено в повному обсязі, стягнути з ФГ «Колос» на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 310518-А/Ф від 31 травня 2018 року в сумі 2357600,92 грн, що складається з: несплаченої частки кредиту в розмірі 2000000,00 грн; несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 129643,83 грн; пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 179506,85 грн; пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту в розмірі 4119,72 грн; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 44000,00 грн; інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 330,52 грн, а також 35364,02 грн судового збору (адреса посилання https://reyestr.court.gov.ua/Review/82710773).

02 травня 2019 АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, копію позовної заяви було направлено відповідачу ОСОБА_1 у відповідності до положень ГПК України. Згідно ухвали Господарського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2019 року відкрито провадження у справі № 915/1287/19 за вказаним позовом (том 1, а.с. 47-53).

Згідно ухвали Господарського суду Миколаївської області від 06 травня 2019 року по справі № 915/1287/19 АТ «Банк Кредит Дніпро» відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову накладення арешту на нерухоме майно відповідачів (том 1, а.с. 42-45).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року по справі № 915/1287/19 стягнуто солідарно з відповідачів як з поручителів за договорами поруки № 310518-П/1 від 31 травня 2018 року та № 310518-П/2 від 31 травня 2018 року заборгованості в розмірі 2357600,92 грн. (том 1, а.с. 55-75).

Зі змісту рішень у справах № 915/240/19 та № 915/1287/19 вбачається, що судом встановлено, що засновником та керівником відповідача ФГ «Колос» є ОСОБА_1 , та останньому, який є поручителем у кредитному договорі, було достовірно відомо про розгляд вказаних справ щодо стягнення кредитної заборгованості. Зокрема, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про розгляд справи, звертався до суду із відзивом на позовну заяву (том 1, а.с. 125-131).

05 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Гавелею О.О., згідно якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 102-103). Згідно п. 4 договору продаж вчинено за 516660,00 грн., які продавець одержав повністю від покупця до підписання цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за відчужувану квартиру.

30 березня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Реуковою Н.А., відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 104-105).

17 грудня 2019 року приватним виконавцем Довгань В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60901037 з примусового виконання наказу № 915/1287/19, виданого 21 жовтня 2019 року Господарським судом Миколаївської області, про стягнення вищезазначеної заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» (том 1, а.с. 77-78).

Заборгованість за кредитним договором, яка стягнута господарським судом, в повному обсязі боржником не погашена.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є визнання правочинів з відчуження квартири недійсними із застосуванням наслідків такої недійсності у вигляді повернення нерухомого майна у власність відповідача ОСОБА_1 .

Згідно змісту заяви та долучених до неї доказів постановою Господарського суду Миколаївської області від 29 лютого 2024 року у справі № 915/1243/21 Фермерське господарство «Колос» визнано банкрутом та щодо нього відкрито ліквідаційну процедуру. Ініціюючим кредитором у цій справі є АТ «Банк Кредит Дніпро».

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 29 лютого 2024 року у справі № 915/1243/21 ліквідатором ФГ «Колос» призначено арбітражного керуючого Багінського А.О.

При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина 1 статті 174 ЦПК України).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Зміст наведених положень статей 174, 182, 352 ЦПК України дає підстави для висновку, що з апеляційною скаргою, а також з клопотаннями та заявами з процесуальних питань під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції можуть звертатися виключно учасники справи, а також особи, які не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, і такі особи подали апеляційну скаргу, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою таких осіб.

Із заявою про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи за підсудністю до Господарського суду Миколаївської області для її розгляду в межах справи про банкрутство ФГ «Колос» № 915/1243/21 до апеляційного суду звернувся ліквідатор ФГ «Колос» - юридичної особи, яка не є ні учасником справи №489/8598/23, ні особою, яка не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу, вважаючи, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою.

Тому заява ліквідатора ФГ «Колос» не підлягає розгляду апеляційним судом та її слід повернути заявникові.

Керуючись статтями 352, 367, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Заяву ліквідатора Фермерського господарства «Колос» арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи за підсудністю до Господарського суду повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

________________________________________

Повний текст ухвали складений 26 грудня 2024 року