Справа № 482/2594/24
Номер провадження 2-з/482/32/2024
У Х В А Л А

про забезпечення позову

27 грудня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнка С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухиляння від виконання батьківських обов`язків та усунення від права на отримання і виплату одноразової грошової допомоги родинам загиблих при виконанні обов`язків піж час проходження військової служби в східних регіонах України або участі в організації надання допомоги учасникам військових дій в східних регіонах України ОСОБА_2 , батька військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту ухиляння від виконання батьківських обов`язків та усунення від права на отримання і виплату одноразової грошової допомоги родинам загиблих при виконанні обов`язків піж час проходження військової служби в східних регіонах України або участі в організації надання допомоги учасникам військових дій в східних регіонах України ОСОБА_2 , батька військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом заборони Міністерству оборони України, ВЧ НОМЕР_1 здійснювати платежі на ім`я відповідача, ОСОБА_2 , а саме: грошове забезпечення та державну грошову допомогу, які пов`язаної зі смертю (загибеллю) військовослужбовця, ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини, актовий запис № 1408, до прийняття рішення судом по суті.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову вказувала, що предметом позову у даній справі є право на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини.

28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих під час повномасштабної війни військовослужбовців.

На виконання вказаної постанови, ОСОБА_1 подала письмову заяву до ВЧ НОМЕР_1 про виплату одноразової грошової допомоги. Таку ж саму заяву подав ОСОБА_2 адже є батьком загиблого.

Однак, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 має бути усунутий від права на отримання вказаної допомоги, адже ним не виконувалися батьківські обов`язки. Стосунки між загиблим та ОСОБА_2 не підтримувалися. Один до одного відносилися неповажно, протягом життя ОСОБА_2 не цікавився життям сина. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 фактично одержить матеріальну вигоду для себе. ОСОБА_1 вважає за потрібним подати заяву про забезпечення позову адже ОСОБА_2 може безпідставно вказаною допомогою розпорядитися на власний розсуд та не повернути її.

ОСОБА_1 вважає, що заходом забезпечення її позову має бути такий захід, як заборона Міністерству оборони України здійснювати виплату одноразової грошової допомоги на користь членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .

Невжиття цих заходів може призвести до того, що одноразова грошова допомога до вирішення позову буде розподілена без врахування інтересів позивачки, а тому при задоволенні позову виконання рішення буде неможливим. На підставі викладеного, керуючись статями 149 - 151 Цивільного процесуального кодексу України.

На час розгляду заяви про забезпечення позову провадження у справі за вищевказаним позовом відкрито ухвалою суду від 27.12.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Однак, усупереч вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником у поданій заяві не доведено належними доказами про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову, може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Так, предметом розгляду даної справи є про встановлення факту ухиляння відповідача від виконання батьківських обов`язків та усунення від права на отримання і виплату одноразової грошової допомоги родинам загиблих при виконанні обов`язків піж час проходження військової служби в східних регіонах України або участі в організації надання допомоги учасникам військових дій в східних регіонах України ОСОБА_2 , батька військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини

Суд звертає увагу на те, що згідно ч.2 ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили.

У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.

За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином сам факт наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру є підставою для призупинення її виплати до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили і не потребує застосування судом такого ж заходу забезпечення.

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом і провадження у справі відкрито, що безумовно свідчить про наявність спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Зважаючи на вищевикладене суд не вбачає підстав для застосування заходу забезпечення позову про який просила позивач.

Керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухиляння від виконання батьківських обов`язків та усунення від права на отримання і виплату одноразової грошової допомоги родинам загиблих при виконанні обов`язків піж час проходження військової служби в східних регіонах України або участі в організації надання допомоги учасникам військових дій в східних регіонах України ОСОБА_2 , батька військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко