Справа № 496/4647/24
Провадження № 2/496/2363/24
11 грудня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
за участю: секретаря Рогачко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування та судових витрат,-
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06 липня 2023 року у справі №496/4346/23 - ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з НОМЕР_4 , були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно Генерального договору №28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30.12.2021 року та додатку №1 до Генерального договору №28-КАСКО-0199-2700|22-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30.12.2021 року.
Власник пошкодженого автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 , звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із повідомленням про настання події з транспортним засобом від 07.06.2023р. та з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 07.06.2023р.
На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «DAF XF 460», д.н.з НОМЕР_5 , була застрахована в ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213468569, у зв`язку з чим, ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" здійснила виплату страхового відшкодування на користь ПАТ «СК «УСГ» в розмірі: 64 812,78 грн., згідно платіжної інструкції від 22.09.2023 року
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.42-43).
Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засіданя повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування), але повернувся до суду конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48).
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.06.2023 року о 16.50 годині у м. Одесі, по проспекту Добровольського, 137 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілем «DAF XF 460», д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом «Wielton NW3», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 06 липня 2023 року у справі №496/4346/23 - ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5).
На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Toyota
Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 , були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно Генерального договору №28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30.12.2021 року та додатку №1 до Генерального договору №28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів від 30.12.2021 року (а.6-14).
Власник пошкодженого автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 , звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із повідомленням про настання події з транспортним засобом від 07.06.2023р. та з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 07.06.2023р. (а.с.19-20).
Дану заяву було розглянуто, а пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі:
-Ату огляду транспортного засобу від 14.06.2023 року (а.с.21-22).
-Рахунок-фактура ТC-0000804 від 14.08.2023 року (а.с.23).
-Акт виконаних робіт №TC-00000767 від 14.08.2023 року (а.с.24).
- Розрахунку суми страхового відшкодування від 31.08.2023 року (а.с.26).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон№ 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно зі статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань: договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування, деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП та договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З огляду на викладене стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме на винну особу.
При цьому покриття розміру завданої шкоди встановленим у договорі загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лімітом відповідальності страховика не свідчить про те, що обов`язок з відшкодування такої шкоди покладається виключно на такого страховика.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ПАТ «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування та судових витрат - задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Буран В.М.