Справа № 373/2268/23
Номер провадження 2/373/127/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Столітній М.М. звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором №5164670 від 03.12.2021 у розмірі 40299,00 грн. Також просить стягнути судовий збір в розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 03.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Договір № 5164670 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 19000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 строком на 30 днів (до 02.01.2022). Оскільки відповідач 27.12.2021 здійснив оплату нарахованих процентів за пільговою ставкою у сумі 90,25 грн, то у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося автоматичне продовження строку кредиту ще на 30 днів - до 26.01.2022 з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Зважаючи на те, що у кінцевий термін повернення кредиту (26.01.2022) кредитні кошти та нараховані проценти відповідач не повернув, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, то керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено ще на 90 (дев`яносто) календарних днів. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором і після цього строку не виконав, а тому у відповідності до п.п. 3 п.5.1. Кредитного договору, яким передбачено, що кредитодавець має право укладати договори щодо відступлення права вимоги до боржників з будь-якою третьою особою або договори факторингу без окремої згоди позичальника, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5164670 від 03.12.2021 новому кредитору ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», з яким уклав Договір факторингу №18.04/23-Ф від 18.04.2023. Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначену позичальником при укладенні Кредитного договору. Станом на дату звернення до суду кредитна заборгованість відповідача перед новим кредитором - позивачем у справі залишається та складає 40299,00 грн, з яких: 19000,00 грн - тіло кредиту; 21299,00 грн - нараховані проценти.

Ухвалою від 07.11.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за клопотанням сторін. Відзив на позов відповідач не надав, інших заяв та клопотань від нього також не надходило.

За таких обставин, судом розглянуто справу на підставі письмових матеріалі, поданих позивачем та встановлено наступні обставини.

03.12.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5164670 про надання споживчого кредиту (а.с.12-13).

Відповідно до пунктів 1.2.-1.5. Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 19000,00 грн, строк надання кредиту - 30 днів (а.с.27-31).

За змістом договору Клієнт сплачує Товариству проценти за зниженою ставкою 7,16% річних від суми кредиту в розрахунку 0,019% в день та за стандартною ставкою 24079,41% річних від суми кредиту в розрахунку 1,90% в день.

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитам платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п.2.1. Договору).

Відповідно до п. 1.5.2. Кредитного договору Знижена процентна ставка становить 0,019 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач у межах

строку, визначеного в п.1.4 Договору (30 днів) або протягом трьох календарних днів, що

слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної

заборгованості або протягом такого строку споживач сплатить усі відсотки та за ініціативи споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий 30- денний строк.

Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М601134 від 03.12.2021.

Крім цього відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача та підписав тим же електронним підписом Таблицю обчислення загальної вартості кредиту на 30 днів, Реквізити для оплати та Паспорт споживчого кредиту (а.с.32-35).

Відповідачу ОСОБА_1 03.12.2021 о 20:51 год. на картку № НОМЕР_1 (номер транзакції ) було надіслано 19000,00 грн, про що свідчить довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №2635 від 04.05.2023 про успішність операції та копія договору №087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020 між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с.20-21).

Як видно з розрахунку заборгованості за кредитним договором №516470 від 03.12.2021 до спливу 30 денного строку кредитування, а саме 27.12.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора нарахованих процентів за користування кредитними коштами за зниженою процентною ставкою (0,019 % в день= 3,61 грн), всього на суму на суму 90,25 грн, в зв`язку з чим, у відповідності до п.1.4 та п.4.1 договору відбулося продовження строку надання кредиту ще на 30 днів (до 26.01.2022), але вже за стандартною процентною ставкою 1,90% в день від суми отриманого кредиту, що становить 361,00 грн/ день.

Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Після спливу 30-денного строку від 27.12.2021- дня сплати відповідачем процентів за пільговою ставкою, станом на 26.01.2022 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів за стандартною ставкою не виконав, не здійснив жодної проплати на погашення боргу, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим на підставі п.4.3. Кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль за стандартною процентною ставкою, що становить 361,00 грн/день (1,90 %).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 24.02.2022 кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» припинив нарахування відповідачу відсотків та зафіксував суму боргу на цю дату 40299,00 грн, з яких 19000,00 грн кредитні кошти (основний борг); 21299,00 грн - нараховані відсотки (а.с.36-49).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», ЄДРПОУ: 4455982, згідно рішення від 21.01.2022 №21113-рк отримало ліцензію НБУ для здійснення діяльності з надання фінансових послуг: надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту надання ппоослуг з факторингу (а.с.15).

18.04.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (фактор) було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №516470 від 03.12.2021 у загальній сумі 40299,00 грн., про що свідчить Акт прийому-передачі реєстру боржників та Витяг з реєстру боржників (а.с.50-55).

Відповідно до п.1.1. договору Факторингу, позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УККРАЇНА» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2. договору Факторингу перехід від клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до фактора (ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора (ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

18.04.2023 відповідачу ОСОБА_1 шляхом направлення на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначену ним при укладенні кредитного договору, було повідомлено про невиконання своїх кредитних зобов`язань перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у зв`язку з чим на підставі договору Факторингу №18.04/22-Ф від 18.04.2023 відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.с.49).

Між сторонами існує спір, що виник з кредитних правовідносин, які регулюються нормами права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування» та Законом «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Пункт 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст. 631 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

За правилами частини 1 статті 1047 та частини 1 ст. 1055 ЦК України договір позики, коли позикодавцем є юридична особа, а також кредитний договір (у всіх випадках) укладаються у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору та договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п 6. п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших, електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти .

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначаються Законом України «Про споживче кредитування»

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у договорі про споживчий кредит серед іншого має бути зазначено: тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо; мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит ; процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору та інші.

Згідно з ч 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит (ч.6 ст. 12 Закону).

Частиною 3.ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлена заборона у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача, зазначених у договорі про споживчий кредит або в додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону.

Відповідно до ч. 1 - 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 03.12.2021 надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 19000,00 грн на умовах, визначених кредитним договором № 5164670 від 03.12.2021, а саме: кредит надано на строк 30 днів за зниженою процентною ставкою (0,019 %/день) та за стандартною процентною ставкою (1,90 %/день), яка нараховується на суму кредиту у випадку не повернення його за три дні після спливу відповідного строку.

До спливу 30-денного строку договору 27.12.2021 відповідач ОСОБА_1 сплатив усі нараховані проценти за пільговою ставкою (0,019% в день) в розмірі 90,25 грн., що за умовами договору надавало йому право користуватись кредитом ще 30 днів за зниженою процентною ставкою, а у випадку не повернення кредиту у цей строк, згідно умов договору проценти за 30 днів користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою (1,90 %/день), що і було зроблено кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

З урахуванням того, що відповідач після 27.12.2021 не вніс жодного платежу і кредитні кошти не повернув, ТОВ «АВЕНТУС УУКРАЇНА» правильно визначив загальний борг відповідача станом на 26.01.2022 (наступні 30 днів) у сумі 29830,00 грн, з яких: 19000,00 грн - борг за кредитом та 10830,00 грн - нараховані проценти за стандартною ставкою (361,00 грн/в день) за 30 днів, що відповідає умовам договору.

Водночас, з розрахунку заборгованості та викладених у позовній заяві аргументів встановлено, що після спливу нового строку, визначеного у п. 1.4 кредитного договору (30 днів), нарахування процентів за стандартною ставкою не припинилось, а продовжилось, тобто кредитором здійснено автопролонгацію договору з використанням положень п. 4.3 кредитного договору, що не може бути сприйнятим в інтересах споживача.

24.02.2022 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» припинив нарахування процентів відповідачу, зафіксувавши його борг у таких розмірах: 19000,00 грн - основний борг (кредит); 21299,00 грн - проценти за стандартною ставкою. А всього: 40299,00 грн.

18.04.2023 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором факторингу №18.04/23-Ф відступило право вимоги до ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 40299,00 грн на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА».

При оцінці положень кредитного договору, письмових доказів та аргументів сторін суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг - слабшої сторони договору.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Строк кредитного договору є його істотною умовою, оскільки саме протягом цього строку сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умов договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

За умовами договору №5164670 про надання споживчого кредиту від 03.12.2021 сума наданого ОСОБА_1 кредиту становить 19000, 00 грн, строк кредитування становить 30 днів. При цьому за зниженою процентною ставкою орієнтовна вартість кредиту визначена 19108,30 грн, а за стандартною ставкою, яка застосовується за умови неповернення кредиту у визначений строк, - 29830,00 грн (п. 1.7, 1.8)

З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір відсотків за пільговою ставкою (0.019 % в день) у період з 03.12.2021 по 27.12.2021 склав 90,25 грн, які відповідач сплатив 27.12.2021, що у відповідності до умов договору надавало йому право користуватись кредитними коштами ще 30 днів на тих самих умовах.

З врахуванням того, що відповідач не повернув кредитні кошти у наступні 30 днів, то кредитор правомірно нарахував йому відсотки за цей період, виходячи із стандартної процентної ставки 1,90 % в день (361,00 грн), що за 30 днів користування коштами (з 27.12.2021 по 26.01.2022) склали 10830,00 грн (361,00 х 30).

Таке нарахування відповідає і Паспорту споживчого кредиту, підписаного первісним кредитором та відповідачем, в якому вказана орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою - 29830,00 грн, з яких: 19000,00 грн - основний борг (кредит); 10830,00 грн - проценти за користування кредитом протягом 30 днів.

Оскільки 30-денний строк, на який надається кредит, є істотною умовою кредитного договору, укладеного з відповідачем, і орієнтовна вартість кредиту (29830,00 грн) визначена і доведена до відому позичальника з врахуванням цього строку, суд вважає, що додаткові умови договору, які не включені в його предмет, містяться в окремому розділі договору та передбачають автопролонгацію строку дії кредитного договору ще на 90 днів з правом нарахування відсотків за тією ж стандартною ставкою, значно збільшує вартість отриманого кредиту, ставлять споживача у невигідне положення, та невизначеність у момент укладання договору щодо вартості кредиту більшої, ніж зазначена в договорі та Паспорті споживача, на яку може претендувати кредитор.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 29830,00 грн, з яких: 19000,00 грн - заборгованість за кредитом (основний борг); 10830,00 грн - заборгованість за відсотками, оскільки встановлено, що відповідач отримав від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитні кошти в розмірі 19000,00 грн та у 30-денний строк, визначений договором, не повернув кредит і проценти своєму кредитору, правонаступником якого за договором факторингу є позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 40299,00 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, які позивач просить також покласти на відповідача, до позовної заяви долучено копії договору №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023, Ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Столітнім М.М., звіт про надання правової допомоги від 27.10.2023, рахунок на оплату по замовленню №1338/27/10 від 27.10.2023 та платіжна інструкція в національній валюті №1351 від 31.10.2023.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 29830,00 грн, що становить 74,02 % від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1589,36 грн (2147,20 х 74,02%) судового збору та 7402,00 грн витрат на правову допомогу (10000,00 х 74,02 %).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договором №5164670 від 03.12.2021 в розмірі 29830,00 грн (двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять гривень), з яких: 19000,00 грн - заборгованість за кредитом (основний борг); 10830,00 грн - заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судові витрати: судовий збір в розмірі 1589,36 грн (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 36 копійок) та 7402,00 грн (сім тисяч чотириста дві гривні) витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», місцезнаходження: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150; ;

відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.О. Залеська