Справа № 527/2013/24
провадження 2/527/735/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 Дронова Андрія Олександровича до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року до суду звернувся представник позивача представника позивача ОСОБА_1 Дронова Андрія Олександровича до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області про зняття арешту з нерухомого майна, в якому вказував, що відповідно ОСОБА_3 права приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, за адресо. : АДРЕСА_1 . Маючи намір продати будинок останній стало відомо, що на будинок накладений арешт відповідно до інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 372650957 від 03.04.2024 року на підставі повідомлення б/н 17.11.1997 Градизькою держнотконторою, ОБ № 3067.

Позивач просить суд зняти арешт з вказаного будинку, оскільки отримав будинок у спадщину від ОСОБА_4 , який остання успадкувала від ОСОБА_5 , тож відповідач ніколи не був власником житлового будинку, то ж ще обтяження призводить до порушення його прав користування та розпорядження цим будинком.

У судове засідання сторони, були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи.

Позивач та його представник, просили розглянути справу у судовому засіданні за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити, про що подали письмову заяву.

Відповідач неодноразово повідомлений належним чином, в усі судові засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Представник Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори просив розглянути справу у судовому засіданні за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_4 , яка була власником житлового будинку АДРЕСА_1 , яке померлій належало відповідно на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКР № 949899 від 21.10.2008 року видане Градизькою нотаріальною конторою за реєстровим № 3044 після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , якому цей будинок належав на підставі договору купівлі продажу від 24.06.1959 року ( а.с.5-14, 18-20)

Згідно інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 372650957 від 03.04.2024 року на підставі повідомлення б/н 17.11.1997 Градизькою держнотконторою, ОБ № 3067, інші відомості відсутні (а.с.15-17)

Станом на день розгляду справи будь яке підтвердження правомірності існування арешту на майно ОСОБА_1 , як і будь яке виконавче провадження стосовно померлих відсутнє.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач має намір вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивача, а саме нерухоме майно, яке в подальшому буде належати позивачеві на праві власності, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю.

Крім того, суд враховує реальну відсутність відповідних виконавчих проваджень в Глобинському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у ході яких було б накладено арешт на спірне нерухоме майно.

Тому, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому, необхідно звільнити з-під арешту нерухоме майно житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі повідомлення б/н 17.11.1997 Градизькою держнотконторою, ОБ № 3067, відомості про обтяження якого внесені до Єдиного реєстру заборон 03.03.2005 року за № 1733198 Глобинською державною нотаріальною конторою (архівний номер 1983769POLTAVA8 від 15.11.2000 року № реєстру 62256-1).

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 50, 59, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 197, 200, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника ОСОБА_1 Дронова Андрія Олександровича до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області про зняття арешту з майна задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі повідомлення б/н 17.11.1997 Градизькою держнотконторою, ОБ № 3067, відомості про обтяження якого внесені до Єдиного реєстру заборон 03.03.2005 року за № 1733198 Глобинською державною нотаріальною конторою (архівний номер 1983769POLTAVA8 від 15.11.2000 року № реєстру 62256-1).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя А. В. Павлійчук