ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2024 року м. Чернівці

Справа № 727/10986/23

Провадження №22-ц/822/165/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради,

третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відмову від її позову до Територіальної громади в м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г., про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 1987 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду від 28 жовтня 2008 року встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину покійного чоловіка.

Вказувала на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, що розташоване по АДРЕСА_1 , а саме незавершене будівництво житлового будинку, відсоток готовності якого складає 8,0 відс. (фундамент). У 2020 році Чернівецьким МКБТІ створена інвентаризаційна справа на незавершений будівництвом житловий будинок. Однак через важку хворобу за життя покійна мати позивачки ОСОБА_2 не встигла оформити право власності на цей об`єкт.

Зазначала, що є донькою покійної та єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Хусід С. М. 10 серпня 2020 року, зареєстрований у реєстрі за № 326. Згідно з вимогою цього заповіту, її покійна мати заповіла їй належне на праві власності все рухоме та нерухоме майно.

Просила визнати за нею право власності на незавершений будівництвом житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що покійна мати позивача ОСОБА_2 не набула права власності на вказане майно та не мала правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 , відсоток готовності якого складає 8,0 % (фундамент), а отже це незавершене будівництво не входило до спадкової маси спадкодавця ОСОБА_4 .

Позивачем обраний неналежний спосіб захисту.

На зазначене рішення суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала до суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, в якій також просить визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2023 року.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з частинами першою - третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 подала заяву про відмову від позову, яка підписана нею особисто та відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі ОСОБА_1 відомі та зрозумілі, на підставі чого колегія вважає за можливе прийняти відмову від позову, визнати оскаржувані рішення нечинними та закрити провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З квитанції № 68134532 від 27 грудня 2023 року, доданої до апеляційної скарги, вбачається, що за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 1 624 грн судового збору, 50 % від указаної суми складає 812 грн, які підлягають поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 206, 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову у справі №727/10986/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 листопада 2023 року.

Закрити провадження у справі №727/10986/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області повернути ОСОБА_1 812 (вісімсот дванадцять) гривень, що складає 50% від сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до квитанції № 68134532 від 27 грудня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк