Справа № 524/5186/24
Провадження №2-др/524/35/24
26.12.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Лапік К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.12.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

До суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При розгляді справи нею понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 44 000 грн. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 44 000 грн.

Представником позивача Литвин В.М. подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Зазначає, що адвокатом Саливон С.О. надано послуги правничої допомоги обом відповідачам, процесуальні документи подані до суду останніми ідентичні. В судових засіданнях адвокат Саливон С.О. здійснювала представництво обох відповідачів. Вважає, що стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. на користь кожного з відповідачів не відповідає критерію реальності таких витрат та призведе до надмірного тягаря для відповідача. Просить зменшити розмір витрат до 5000 грн. на користь кожного відповідача.

Згідно п.3ч.1ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що 07.05.2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

23.06.2022 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, у якому, крім іншого, просила стягнути з позивача на свою користь витрати на правничу допомогу та зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 12 000 грн. на час виготовлення відзиву та в сумах, на які будуть виготовлені і долучені до матеріалів справи документи відповідно до наданих послуг під час розгляду справи (том 1 а.с. 79-94).

В порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів Литвин А.М. зробила відповідну заяву про надання доказів понесених судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення по справі.

На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 25.05.2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Саливон С.О., акт здачі-приймання виконаних робіт наданої професійної правничої допомоги від 10.12.2024 року, розрахунок витрат за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 44 000 грн., з яких: 5000 грн. підготовка і виготовлення відзиву, 2000 грн. виготовлення і направлення запиту до ТСЦ, 2000 грн. виготовлення і направлення запиту до Кременчуцького РТЦК, 2000 грн., виготовлення і направлення запиту до ПрАТ «АвтоКраз», 2000 грн. виготовлення доповнення до відзиву, 3000 грн. виготовлення заперечень на відповідь на відзив, участь у 6 судових засіданнях по 4000 грн. за кожне засідання, 2000 грн. - виготовлення заяви про ухвалення додаткового рішення, 4000 грн. - участь в судовому засіданні по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Безпідставними є доводи представника позивача, що адвокат Саливон С.О. здійснювала представництво обох відповідачів, що свідчить про подвоєння понесених відповідачами витрат на правничу допомогу, з огляду на гарантоване Конституцією України право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав. Суд звертає увагу, що відповідачі по справі мали власну позицію щодо позову, окремо подавали процесуальні документи по суті справи.

З огляду на те, що представник позивача не обґрунтувала необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу,а відповідач навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат, на таку допомогу, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у порядку загального провадження з огляду на її складність у сумі 44000 грн. відповідає та є співмірним із обсягом виконаної адвокатом роботи, складністю справи,характером правовідносин, які склалися між сторонами, а також значенням справи для учасників та були необхідними у зв`язку з розглядом справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 44 000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 246, 258-260, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішеннязадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 44 000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена Предоляк