Провадження № 6/679/203/2024
Справа № 679/1137/20
У Х В А Л А

16 вересня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (АТ «НАЕК «Енергоатом»), в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (філії «ВП «ХАЕС»), про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року

встановив:

22 серпня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла заява АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС», про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначено:

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року, на виконання якого видано виконавчий лист, з ОСОБА_1 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», стягнуто: заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 31230 гривень 97 копійок, з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 29399 гривень 30 копійок, інфляційні витрати за весь час прострочки в сумі 1075 гривень 86 копійки, 3% річних в сумі 755 гривень 81 копійок та судовий збір в сумі 2102 гривні, а всього 33332 (тридцять три тисячі триста тридцять дві) гривні 97 копійок,

11 січня 2021 року Нетішинським міським судом, на виконання рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року, стягувачу ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», видано виконавчий лист,

відповідно до Постанови КМ України №1420 від 29 грудня 2023 року «Про утворення АТ «НАЕК «Енергоатом», прийнятої у відповідності до Закону України №2896-IX від 06 лютого 2023 року «Про АТ «НАЕК «Енергоатом», утворено АТ «НАЕК «Енергоатом», 100 % акцій якого належать державі, шляхом перетворення ДП «НАЕК «Енергоатом» (), у зв`язку з чим, товариство АТ «НАЕК «Енергоатом» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП «НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства, при цьому, відокремлені підрозділи ДП «НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва),

11 січня 2024 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відбулася державна реєстрація АТ «НАЕК «Енергоатом» (),

за приписами ст.104 ч.1 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, і у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників,

перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми, і, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи (ст.108 ЦК України),

у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, при цьому, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ст.55 ЦПК України),

за приписами ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, і заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець,

таким чином, у зв`язку з тим, що АТ «НАЕК «Енергоатом» є правонаступником усіх прав і обов`язків ДП «НАЕК «Енергоатом», виникла необхідність звернення до суду, на підставі ст.442 ЦПК України, з заявою про заміну сторони у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року, а саме, стягувача ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», на його правонаступника АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС».

22 серпня 2024 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 22 серпня 2024 року (а.с.49), заяву АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС» про заміну сторони у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року, прийнято до розгляду з призначенням судового засідання.

Представник заявника/стягувача АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, у судове засіданні не з`явився, зазначивши в заяві про заміну сторони у виконавчому листі, щодо можливості проведення судового розгляду за його відсутності, підтримавши заяву в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладенні розгляду заяви до суду не надав.

Представник Нетішинського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Київ), будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладенні розгляду заяви до суду не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року (а.с.32-33/об), на виконання якого видано виконавчий лист (а.с.45), у цивільній справі за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги: з відповідача ОСОБА_1 , на користь ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», стягнуто: заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 31230 гривень 97 копійок, з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 29399 гривень 30 копійок, інфляційні витрати за весь час прострочки в сумі 1075 гривень 86 копійки, 3% річних в сумі 755 гривень 81 копійок та судовий збір в сумі 2102 гривні, а всього 33332 (тридцять три тисячі триста тридцять дві) гривні 97 копійок,

11 січня 2021 року Нетішинським міським судом, на виконання рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року, стягувачу ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», видано виконавчий лист (а.с.45), відповідно до якого з ОСОБА_1 , на користь ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», стягнуто: заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 31230 гривень 97 копійок, з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 29399 гривень 30 копійок, інфляційні витрати за весь час прострочки в сумі 1075 гривень 86 копійки, 3% річних в сумі 755 гривень 81 копійок та судовий збір в сумі 2102 гривні, а всього 33332 гривні 97 копійок,

відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.41-43/об,44-44/об) 11 січня 2024 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відбулася державна реєстрація АТ «НАЕК «Енергоатом» (), що є правонаступником ДП «НАЕК «Енергоатом» (), та яке має відокремлені підрозділи, в тому числі, філію «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (філію «ВП «ХАЕС» (код ЄДРПОУ ВП 21313677, з місцезнаходженням: Україна, 30100, Хмельницька область, місто Нетішин, вулиця Енергетиків, 20).

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

До того ж, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.82 ч.4 ЦПК України).

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Обов`язковість виконання судових рішень по всій території України державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, та настання подальшої юридичної відповідальності у випадку порушення зазначених норм, безпосередньо закріплено у Конституції України, оскільки, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України), і обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства у країні і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказані конституційні норми знаходять своє відтворення у ст.259 ЦПК України, відповідно до положень якої суди ухвалюють рішення, постанови іменем України, і судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і за її межами, і невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст..18 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до положень ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, і, втручання у здійснення правосуддя, в тому числі, і заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом, і, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і, відповідно, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються відповідними нормативно-правовими актами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених ЦПК України, ухвала суду є виконавчими документами (ст.431 ч.3 ЦПК України).

За приписами ст.26 ч.1 п.1) Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, що регулює початок примусового виконання рішення, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 вказаного Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до положень ст.3 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, які визначають рішення, що підлягають примусовому виконанню, та виконавчі документи, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: п.1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У відповідності до положень ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець, за заявою сторони, а також, заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, і для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст.442 ЦПК України, що визначають порядок заміни сторони виконавчого провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, до того, ж положення зазначеної норми застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За приписами цивільного законодавства зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ч.1 ЦК України).

Тож, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст.510 ч.1 ЦК України), однак, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва (ст.512 ч.1 п.1), ст.512 ч.1 п.2) ЦК України), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво врегульовано і нормами цивільного процесуального законодавства у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, і усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ст.55 ЦПК України).

Крім того, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду, в розумінні ст.6 Конвенції, і правова система держави не має допускати, щоб остаточне судове рішення залишилось не виконаним.

Отже, для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, що закріплює право на справедливий суд, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» і «судового розгляду» (Рішення ЄСПЛ від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00), і це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін, і важко собі навіть уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас, не передбачала виконання судових рішень, тож, якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (Рішення ЄСПЛ від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України» (заява №67534/01).

В оцінці вимог заяви АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС», про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ), суд приймає до уваги правові висновки, викладені у Постанові ВС від 16 червня 2021 року (справа №0417/7776/2012 (провадження № 61-5419св21), а також, застосовує правові висновки, викладені у Постановах ВС від 31 жовтня 2018 року (справа №2-а-3494/11) та від 27 серпня 2020 року (справа №804/536/18), відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, за приписами яких у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд, за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця, замінює таку сторону її правонаступником, і положення зазначеної норми застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, вважає за необхідне заяву АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС», про заміну сторони у виконавчому листі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, задовольнити, замінивши сторону (стягувача), у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ), а саме, ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», його правонаступником АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «ВП «ХАЕС», оскільки, АТ «НАЕК «Енергоатом», державна реєстрація якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відбулася 11 січня 2024 року, відповідно до Постанови КМ України №1420 від 29 грудня 2023 року «Про утворення АТ «НАЕК «Енергоатом», прийнятої у відповідності до Закону України №2896-IX від 06 лютого 2023 року «Про АТ «НАЕК «Енергоатом», є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП «НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства, при цьому, відокремлені підрозділи ДП «НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи товариства (філії, представництва), що, за визначених обставин, буде відповідати ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, та, на переконання суду, забезпечить дотримання принципу обов`язковості судового рішення та правової мети звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.442 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (АТ «НАЕК «Енергоатом»), в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (філії «ВП «ХАЕС»), про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року (стосовно боржника ОСОБА_1 ), задовольнити повністю.

У виконавчому листі, виданому на підставі рішення Нетішинського міського суду від 20 жовтня 2020 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 , на користь стягувача ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі ВП «ХАЕС», заборгованісті за спожиті комунальні послуги - в сумі 31230 гривень 97 копійок, з яких заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 29399 гривень 30 копійок, інфляційні витрати за весь час прострочки в сумі 1075 гривень 86 копійки, 3% річних в сумі 755 гривень 81 копійок та судовий збір в сумі 2102 гривні, а всього 33332 гривні 97 копійок, сторону виконавчого провадження (стягувача) Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «НАЕК «Енергоатом» (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Назарівська, 3, ), в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (ВП «ХАЕС» (місцезнаходження: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Енергетиків, 20, ), замінити на правонаступника Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (АТ «НАЕК «Енергоатом» (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Назарівська, 3, ), в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (філії «ВП «ХАЕС» місцезнаходження: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Енергетиків, 20, ).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: