Справа № 536/1602/24
Провадження № 2/536/917/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 грудня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Шкіринець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення інфляційних виплат та 3% річних,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення інфляційних виплат та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03 жовтня 2013 року дві фізичні особи-підприємці: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , з одного боку, та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , з іншого боку, уклали договір співробітництва № 8/10/13. На виконання умов Договору співробітництва між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ "Крона компані" було укладено договір оренди приміщення у ТРЦ "Караван" для розміщення магазину з продажу одягу, яке у подальшому ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 за власні кошти облаштували. Однак свої зобов`язання щодо проведення робіт до початку роботи магазину ФОП ОСОБА_2 не виконав, тому зобов`язаний був повернути ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 грошові кошти в сумі по 10000 євро кожній. Окрім того, ФОП ОСОБА_2 не відшкодував витрати, пов`язані з орендою приміщення магазину та інших поточних витрат, пов`язаних з початком роботи магазину. Через обставини, що склалися, досягнення спільної мети за Договором співробітництва стало неможливим, у зв`язку з чим 19 лютого 2014 року дію договору оренди приміщення магазину було припинено. 28.12.2018 між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого, в тому числі, ФОП ОСОБА_4 відступила позивачу свої права кредитора по відношенню до ФОП ОСОБА_2 щодо його зобов`язань за Договором співробітництва. 17.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення ФОП ОСОБА_2 . Вищезазначені обставини встановлені рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20, яким стягнуто з відповідача на користь позивача передплату за Договором співробітництва у сумі 10000,00 євро, три проценти річних з суми передплати за період з 18 листопада 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 2120,55 євро, витрати на оренду приміщення в ТРЦ «Караван» за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року у сумі 147557,76 грн, а також інфляційні втрати та три проценти річних з суми витрат за оренду приміщення магазину та інших поточних витрат, пов`язаних з початком роботи магазину: інфляційні втрати за період з грудня 2013 року по листопад 2020 року у сумі 258872,43 грн. та три проценти річних за період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 31430,32 грн.

Отже, фізична особа ОСОБА_2 відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, та є належним відповідачем за цим позовом. ОСОБА_1 , згідно договору відступлення права вимоги від 23 листопада 2021 року та згідно акта приймання-передачі документів від 23 листопада 2021 року, відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Шурга» права щодо отримання від відповідача грошових коштів за рішенням суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шурга», згідно договору відступлення права вимоги від 24 листопада 2021 року та згідно акта приймання-передачі документів від 24 листопада 2021 року, відступило ОСОБА_3 права щодо отримання від відповідача грошових коштів за рішенням суду. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року у справі № 536/1847/20 було замінено стягувача ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_3 при виконанні заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20. Згідно вищезазначених договорів відступлення права вимоги до ОСОБА_3 перейшло право вимоги від Відповідача щодо виконання ним частини зобов`язань, перед ФОП ОСОБА_4 щодо наступних зобов`язань: -сплати 10000,00 євро, отриманих ФОП ОСОБА_2 від ФОП ОСОБА_4 як передплату за умовами п.6.1. Договору співробітництва; -сплати 3% річних за період з 18 листопада 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 2120,55 євро, нарахованих через прострочення повернення передплати; -сплати витрат на оренду магазину згідно умов Договору співробітництва за період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р. у сумі 147557,76 грн.; -сплати інфляційних втрат за період з грудня 2013 р. по листопад 2020 р. у сумі 258872,43 грн. та 3% річних за період з 01 грудня 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 31430,32 грн. через прострочення сплати за оренду магазина. В той же час, право стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних через подальше прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань за Договором співробітництва, залишилося за позивачем. Однак, відповідач по теперішній час вищевказане рішення суду не виконав, тому він зобов`язаний сплатити позивачу інфляційні втрати та 3% річних за період прострочення. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 1281,60 євро як 3% річних через прострочення повернення передплати за період з 11.12.2020 по 19.06.2024; 221810,19 грн. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по травень місяць 2024 року через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року; 46298,37 грн. як 3% річних через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з 11.12.2020 по 19.06.2024.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 липня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представників. Не заперечує щодо винесення заочного рішення у цій справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20 (яке набрало законної сили 22.11.2021), було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 передплату за договором співробітництва №8/10/13 від 03 жовтня 2013 року в сумі 10 000,00 євро, три проценти річних за період з 18 листопада 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 2 120,55 євро, витрати на оренду за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року у сумі 147 557,76 грн, інфляційні втрати за період з грудня 2013 року по листопад 2020 року у сумі 258 872,43 грн та три проценти річних за період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 31430,32 грн. (а.с. 7-12).

Згідно листа Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 25466 від 30.05.2024, на виконанні у цьому відділі перебуває виконавче провадження № 74395237 з примусового виконання виконавчого листа № 536/1847/20 від 04.09.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 передплати за договором співробітництва у розмірі 437860,51 грн. Також повідомляється, що ніяких грошових коштів з ОСОБА_2 стягнуто не було (а.с. 20).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу для його задоволення, посилався на те, що у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України він має право на стягнення з ОСОБА_2 1281,60 євро як 3% річних через прострочення повернення передплати за період з 11.12.2020 по 19.06.2024; 221810,19 грн. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по травень місяць 2024 року через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року; 46298,37 грн. як 3% річних через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з 11.12.2020 по 19.06.2024 за невиконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 686/21962/15-ц та від 10.04.2018 року по справі №910/10156/17.

Разом з тим, слід зазначити, що оскільки інфляційні втрати та 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, їх нарахування проводиться лише на суму основного боргу, яка у даному випадку відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року становить за передплату за Договором співробітництва суму 10000,00 євро, та витрати на оренду приміщення для магазину за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року у сумі 147557,76 грн.

При цьому, нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат на встановлену рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року заборгованість, до складу якої входить три проценти річних та інфляційних втрат, не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності у відповідності до ст. 61 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що стягнення з відповідача основного боргу не припинилося внаслідок набрання законної сили рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року, та нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат згідно зі ст. 625 ЦК України належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20 до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих рішенням сум 3 % річних, інфляційних втрат та судових витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 905/1753/18.

Також, судом враховується, що 23 листопада 2021 року між ОСОБА_1 (попередній кредитор) та ТОВ «Шурга» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за договором співробітництва №8/10/13 від 03 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Згідно п. 1.5 договору, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шурга» відійшло право вимоги до ОСОБА_2 щодо виконання ним частини зобов`язань, передбаченим основним правочином, а саме частини зобов`язань перед ФОП ОСОБА_4 щодо наступних зобов`язань: - сплати 10000,00 євро, отриманих ФОП ОСОБА_2 від ФОП ОСОБА_4 як передплату за умовами п.6.1. Договору співробітництва; - сплати 3% річних за період з 18 листопада 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 2120,55 євро, нарахованих через прострочення повернення передплати; - сплати витрат на оренду магазину згідно умов Договору співробітництва за період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р. у сумі 147557,76 грн.; - сплати інфляційних втрат за період з грудня 2013 р. по листопад 2020 р. у сумі 258872,43 грн. та 3% річних за період з 01 грудня 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 31430,32 грн. через прострочення сплати за оренду магазина.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору попередній кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги до ОСОБА_2 (боржника) в повному обсязі. У зв`язку із передачею права вимоги попередній кредитор ( ОСОБА_1 ) перестає бути кредитором по основному правочинові в частині зобов`язань боржника ( ОСОБА_2 ) перед фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , а новий кредитор (ТОВ «Шурга») стає кредитором за основним правочином в цій частині і одержує замість попереднього кредитора вимагати від боржника належного виконання вищевказаних зобов`язань.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що попередній кредитор передає новому кредитору всі документи, які засвідчують право вимоги в момент підписання цього договору.

На підставі пункту 3.1 вказаного договору сторони підписали 23 листопада 2021 року акт приймання-передачі документів.

При цьому, 24 листопада 2021 року між ТОВ «Шурга» (попередній кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за договором співробітництва №8/10/13 від 03 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Згідно пункту 2.1 договору попередній кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги до ОСОБА_2 (боржника) в повному обсязі.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що попередній кредитор передає новому кредитору всі документи, які засвідчують право вимоги в момент підписання цього договору.

На підставі вказаного пункту договору сторони підписали 24 листопада 2021 року акт приймання-передач документів.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року у справі № 536/1847/20 було замінено стягувача ОСОБА_1 на правонаступника ОСОБА_3 при виконанні заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20 (а.с. 17-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 510 цього Кодексу, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3ст. 656 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Таким чином, ОСОБА_1 23 листопада 2021 року передав права вимоги до ОСОБА_2 з виконання зобов`язань, встановлених заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20, замінено стягувача ОСОБА_1 , а також усі права та обов`язки стягувача з виконання вищевказаного рішення суду.

Як вже було вказано вище, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанова Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №535/757/17).

У розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних, за період після стягнення таких платежів за рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20, та до передачі ОСОБА_1 права вимоги за зобов`язаннями, а саме до 23 листопада 2021 року.

Виходячи зі змісту правової позиції наведеної у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року № 914/712/16, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає стягненню 285 євро 98 євроцентів як 3% річних через прострочення повернення передплати за договором співробітництва № 8/10/13 від 03 жовтня 2013 року за період з 11.12.2020 по 23.11.2021 року. Розрахунок здійснюється за період прострочення грошового зобов`язання з 11.12.2020 до 31.12.2020 (21 день) (10 000,00 x 3 % x 21 : 366 : 100) = 17,21 євро, період прострочення з 01.01.2021 до 23.11.2021 (327 днів) (10 000,00 x 3 % x 327 : 365 : 100) =268,77 євро. Всього 285 євро 98 євроцентів.

Також, з відповідача підлягає стягненню 15262 грн. 51 коп. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по 23 листопада 2021 року через прострочення повернення витрат на оренду магазину.

Загальний індекс інфляції за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року включно становить: IIc (100,90:100) x (101,30:100) x (101,00:100) x (101,70:100) x (100,70:100) x (101,30:100) x (100,20:100) x (100,10:100) x (99,80:100) x (101,20:100) x (100,90:100) x (100,80:100) = 1.10343411.

Індекс інфляції за грудень 2020 -100,90, за січень 2021 -101,30, за лютий 2021 -101,00, за березень 2021 - 101,70, за квітень 2021-100,70, за травень 2021 -101,30, за червень 2021-100,20, за липень 2021-100,10, за серпень 2021 - 99,80, за вересень 2021 -101,20, за жовтень 2021 -100,90, за листопад 2021-100,80.

Інфляційне збільшення: 147 557,76 x 1.10343411 - 147 557,76 = 15262,51 грн.

Окрім того, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 4340 гривень 81 коп. як 3% річних через прострочення повернення витрат на оренду магазину за період з грудня 2020 року по 23 листопада 2021 року, які розраховувалися наступним чином: період прострочення грошового зобов`язання з 01.12.2020 до 31.12.2020 (31 день) (147 557,76 x 3 % x 31 : 366 : 100) = 374,94 грн.; період прострочення грошового зобов`язання з 01.01.2021 до 23.11.2021 (327 днів) (147 557,76 x 3 % x 327 : 365 : 100) = 3 965,87 грн. Всього 4340 гривень 81 коп.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 285 євро 98 євроцентів як 3% річних через прострочення повернення передплати за договором співробітництва № 8/10/13 від 03 жовтня 2013 року за період з 11.12.2020 по 23.11.2021 року; 15262 грн. 51 коп. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по 23 листопада 2021 року через прострочення повернення витрат на оренду магазину; 4340 грн. 81 коп. як 3% річних через прострочення повернення витрат на оренду магазину за період з грудня 2020 року по 23 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення інфляційних виплат та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 євро 98 євроцентів як 3% річних через прострочення повернення передплати за договором співробітництва № 8/10/13 від 03 жовтня 2013 року за період з 11.12.2020 по 23.11.2021 року; 15262 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят дві) грн. 51 коп. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по 23 листопада 2021 року через прострочення повернення витрат на оренду магазину; 4340 (чотири тисячі триста сорок) гривень 81 коп. як 3% річних через прострочення повернення витрат на оренду магазину за період з грудня 2020 року по 23 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Кременчуцьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 26.12.2024.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 , 1956 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

СуддяА. С. Река