Справа № 683/83/24
У Х В А Л А

07 лютого 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Лугового О.М.

секретаря Градомської Д.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому засіданні в залі суду в м.Старокостянтинів цивільну справу №683/83/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 лютого 2003 року Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району, (актовий запис №3).

Від відповідача до суду надійшла заяви від 06.02.2024 року про вжиття заходів щодо сприянню примирення між сторонами, та просить надати сторонам строк шість місяців на примирення.

Відповідач в судовому засідання підтримав подану до суду заяву про примирення та просив надати термін на примирення.

Позивач в судовому засіданні категорично заперечила щодо надання терміну на примирення та просила шлюб розірвати, оскільки під час шлюбу за останній рік постійні виникають сварки, зникло взаєморозуміння і повага.

Розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про надання шестимісячного строку для примирення та заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки на момент звернення до суду сторони проживають в одному будинку, але в різних кімнатах. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні.При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56 СК України, ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: