ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/828/24 Справа № 172/631/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної державної адміністрації, третя особа: Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України про стягнення компенсації за руйнування будинку внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ященко Інна Олександрівна

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимоги представник позивачки вказує, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 13.06.2015 року вона була зареєстрована та постійно проживала у цьому будинку. 13.06.2015 року в результаті артилерійського обстрілу належне позивачці житло було зруйноване. Факт скоєння злочину терористичного акту, підтверджується витягом з ЄРДР (кримінальне провадження № 0002283). Позивачка на підставі Порядку надання та визначення розміру грошової допомоги або компенсації постраждалим від надзвичайних ситуацій, які залишилися на попередньому місці проживання від 18.12.2013 року № 947, в редакції постанови КМУ № 767 від 02.09.2020 року, яка діяла на момент отримання компенсації ОСОБА_1 та відповідно до рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією рф, Луганської обласної державної адміністрації, Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 02.12.2020 року, позивачка отримала компенсацію у розмірі 300000,00 грн. за зруйноване житло. На виконання вимог п. 19 Порядку позивачка припинила право власності на свій будинок у зв`язку з його знищенням та подала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права власності на житло у зв`язку з його знищенням. Проте, виплата позивачці вказаної суми за повне руйнування будинку, не покриває вартість повної компенсації згідно з вартістю квадратного метру за показниками опосередкованості вартості спорудження житла у регіонах України станом на 01.10.2022 року, яка наразі становить по Луганській області 18698,00 грн. відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 17.11.2022 року № 214 «Про затвердження показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розраховані станом на 01.10.2022 року)». Розмір грошової компенсації за зруйнований дім загальною площею 32,2 кв.м., що належав позивачці згідно з вартістю квадратного метру за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України становить 602075,60 грн. (32,2 кв.м. х 18698,00 грн.). Представник позивачки зазначає, що Порядок фактично звужує дію Кодексу цивільного захисту, в ч. 10 ст. 86 якого вказано, що розмір грошової компенсації за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок) визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України, що є незаконним. При цьому, у цій нормі права не зазначено жодного обмеження вартості такого житла. Отже розмір компенсації, з урахуванням сплачених позивачці 300000,00 грн., становить 302075,60 грн., які представник позивачки просить стягнути з відповідача.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганської обласної державної адміністрації, третя особа: Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України про стягнення компенсації за руйнування будинку внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

26.10.2023 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ященко Інна Олександрівна надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що не відповідає обставинам справи висновки суду щодо виконання державою позитивного зобов?язання у отриманні позивачем належної їй суми грошової компенсації за зруйнований будинок, оскільки розмір отриманої позивачем грошової компенсації не дає можливості придбати житло, яке придатне для проживання, тобто порушене право позивача на житло не відновлено.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

19.01.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від Луганської обласної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

01.02.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від третьої особи Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України надійшли письмові пояснення, в яких просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Луганської обласної державної адміністрації Антонцева І.І. та представник Кабунету Міністрів України Шаповал Ю.Є., які прийняли участь у розгляді справи в режимі відеоконференції проти задоволення апеляційної скарги зеперечевали.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.222, 223) у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виданою 30.05.2019 року військово-цивільною адміністрацією мітса Золоте та села Катеринівка Попаснянського району Луганської області ОСОБА_1 зареєстрована за вищевказаною адресою з 22.01.1996 року по день надання довідки.

Відповідно до акту, складеного комісією виконавчого комітету Золотівської міської ради в ході обстеження встановлено, що 13.06.2015 року під час обстрілу м. Золоте в житловий будинок АДРЕСА_1 попав знаряд, внаслідок чого зруйновані будівельні конструкції будинку вибиті два вікна з рамами, пошкоджені стіна, стеля, горище, уламками пошкоджені меблі, побутова техніка, розбита огорожа.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2020 року комісія військово-цивільної адміністрації міста Золоте та села Катеринівка 22.10.2020 року провела обстеження житла за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження комісія встановила, що внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації 13.06.2015 року зазначене житло зруйноване.

26.10.2020 року ОСОБА_1 визнана особою постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.

З відповіді на адвокатський запит та витягу з протоколу № 2 від 02.10.2020 року засідання комісії вбачається, що ОСОБА_1 вирішено надати грошову компенсацію як постраждалій особі, житловий будинок якої зруйнований внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, за зруйновне житло за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 300 тис. грн. та включити ОСОБА_1 до узагальненого списку постраждалих, житло яких зруйноване внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації.

У позовній заяві позивачка, а у судовому засіданні представник позивачки підтвердили факт отримання ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 300000,00 грн.

При цьому, рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації щодо виплати грошової компенсації в неналежному розмірі ОСОБА_1 не оскаржувала. Також позивачка й не оскаржувала дії комісії щодо виплати їй грошової компенсації саме на підставі Порядку № 947 (зі змінами в редакції постанови КМУ № 767 від 02.09.2020 року), а не відповідно до Кодексу цивільного захисту України, в ч. 10 ст. 86 якого зазначено, що розмір грошової компенсації за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок) визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України відповідно до місцезнаходження такого майна.

Разом з тим, положеннями пункту 32 Порядку № 947 (зі змінами в редакції постанови КМУ № 767 від 02.09.2020 року) передбачено, що розмір грошової компенсації постраждалим визначається за показниками опосередкованої вартості спорудження житла у регіонах України відповідно до місцезнаходження житла, що є чинними на дату затвердження узагальненого списку відповідно (але не більш як 300 тис. гривень за один об`єкт зруйнованого житла).

Також суд звертає на те, що положеннями пункту 36 Порядку № 947 (зі змінами в редакції постанови КМУ № 767 від 02.09.2020 року) визначено, що грошова допомога та компенсація є одноразовими. Повторна виплата коштів за один об`єкт житла (крім виплати грошової компенсації за частину того ж самого зруйнованого житла) не допускається.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Завдання майнової (матеріальної) шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша та третя статті 22 ЦК України).

За загальним правилом шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (ст. 1 Кодексу цивільного захисту України).

Залежно від характеру походження подій, що можуть зумовити виникнення надзвичайних ситуацій на території України, визначаються такі види надзвичайних ситуацій: 1) техногенного характеру; 2) природного характеру; 3) соціальні; 4) воєнні.

Статею 21 Кодексу цивільного захисту України передбачені права та обов`язки громадян у сфері цивільного захисту, серед яких, є право громадян України на соціальний захист та відшкодування відповідно до законодавства шкоди, заподіяної їхньому життю, здоров`ю та майну внаслідок надзвичайних ситуацій або проведення робіт із запобігання та ліквідації наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу цивільного захисту України забезпечення житлом постраждалих, житло яких стало непридатним для проживання внаслідок надзвичайної ситуації, здійснюється місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання шляхом: 1) надання житлових приміщень з фонду житла для тимчасового проживання; 2) позачергового надання житла, збудованого за замовленням місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання; 3) будівництва житлових будинків для постраждалих; 4) закупівлі квартир або житлових будинків.

Постраждалі, яким виплачено грошову компенсацію за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок), житлом за рахунок держави не забезпечуються (ч. 8 ст. 86 Кодексу цивільного захисту України).

Постраждалим, які залишилися на попередньому місці проживання, надається грошова допомога у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 89 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до ч. 8 ст. 86 та ч. 3 ст. 89 Кодексу цивільного захисту України Кабінет Міністрів України затвердив Порядок надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації № 947 від 18.12.2013 року (зі змінами в редакції постанови КМУ № 767 від 02.09.2020 року, яка діяла на час отримання позивачкою грошової компенсації).

Пунктами 2-4 Порядку № 947 (зі змінами в редакції постанови КМУ № 767 від 02.09.2020 року) передбачено, що постраждалими визнаються громадяни України, іноземці та особи без громадянства, житлові будинки (квартири) (далі - житло) яких пошкоджено/зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації (далі - постраждалі). Грошова допомога надається постраждалим, житло яких пошкоджено внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків та які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту. Грошова компенсація надається постраждалим, які є власниками житла, яке перебуває на контрольованих Україною територіях та було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, після дати набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 р. № 405 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України. Органи місцевого самоврядування, а в разі їх відсутності - військово-цивільні адміністрації населених пунктів проводять обстеження пошкодженого або зруйнованого житла, обліковують його, складають і затверджують списки постраждалих на відповідній території та видають довідки про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.

Згідно з пунктом 5 цього Порядку рішення про надання постраждалим грошової допомоги та її розмір приймає Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади. Рішення про надання грошової компенсації приймають комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації (далі - комісія), на підставі поданих органами місцевого самоврядування, а у разі їх відсутності - військово-цивільними адміністраціями населених пунктів сформованих та затверджених списків постраждалих на виплату грошової компенсації.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню,оскільки держава виконала позитивні зобов`язання та розробила компенсаційний механізм відшкодування вартості зруйнованого (пошкодженого) житла, позивачка отримала належну їй суму грошової компенсації за зруйнований будинок, рішення комісії та/або сам нормативно-правовий акт, яким регулюється механізм виплати грошової компенсації за зруйноване житло, не оскаржувала.

Окрім цього, матеріали справи не містять обґрунтування порушення облдержадміністрацією будь-яких норм чинного законодавства при вирішенні питання виплати позивачці грошової компенсації, та не посилаються на норми законодавства, якими б передбачався обов`язок облдержадміністрації здійснити позивачці виплату у розмірі різниці між визначеною нею та фактично отриманою сумами грошової компенсації.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ященко Інна Олександрівна залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 06.02.2024 року.

Судді: