Справа № 305/2078/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фещенко Ігор Станіславович, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року, ухвалене головуючим суддею Дочинець С.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до Ясінянської територіальної громади про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Ясінянської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк вона не подала, оскільки мала складні стосунки з батьком через таємність його характеру і не була обізнана про наявне майно. На день смерті батька вона не проживала з ним та не була зареєстрована за однією адресою, що унеможливлює прийняти спадщину за законом. Вона звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи, однак їй було запропоновано звернутись до суду для продовження терміну для прийняття спадщини. Письмову відмову нотаріусом не видано. На день смерті ОСОБА_2 відсутні інші особи, зареєстровані за однією з ним адресою.

Крім того, у неї на утриманні перебувала мати, яка проходила періодичне лікування та потребувала постійного догляду. Також, вона також має ряд хвороб, які потребують постійного медичного лікування, через що перебуває постійно в лікарні. Враховуючи вищенаведене, вважала строки пропуску на подання заяви про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини поважними та такими, що підлягають встановленню додаткового строку на реалізацію прав з питання спадкування за померлим батьком.

З врахуванням вищенаведеного ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року у задоволенні позову було відмовлено.

Суд мотивує своє рішення тим, що на час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Крім того, суд вважає, що не доведено наявність або відсутність іншого кола спадкоємців.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду в якій просить рішення суду скасувати та визначити додатковий строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, зазначає, що до матеріалів справи не було долучено відповідних доказів наявності або відсутності спадкової справи тому що нотаріус в усному порядку порадив позивачці звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, тобто письмових відмов позивачка не отримувала.

Також зазначає, що у Ясінянської територіальної громади відсутній доступ до реєстру спадкових справ. Інших доказів, крім тих які наявні в матеріалах справи щодо пропуску нею строку для прийняття спадщини, вона надати не може.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який був позивачці батьком помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.04.2023 року, виданого Рахівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.04.2023 року батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. У зв`язку з реєстрацією шлюбу, ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 16.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії довідки №0005483 від 25.07.2023 року, ОСОБА_8 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , дійсно знаходилась на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні для хворих на інфаркт міокарду з 15.05.2012 року по 25.05.2012 року.

Як вбачається з адвокатського запиту від 24.08.2023 року вих. № 24082023-7А, адвокат Фещенко І.С. звернувся до Ясінянської територіальної громади стосовно надання інформації, чи звертались спадкоємці ОСОБА_2 із заявами про відкриття спадкової справи та чи відкривалась спадкова справа уповноваженими особами Ясінянської територіальної громади, а також чи є зареєстрованими за однією адресою з померлим з ОСОБА_2 інші особи.

У відповідь на адвокатський запит Ясінянська селищна рада проінформувала листом від 04.09.2023 року №07.1-05/1320, що уповноважені особи Ясінянської селищної рада не мають доступу до Спадкового реєстру, не мають повноважень щодо відкриття спадкових справ та видачі свідоцтв про право на спадщину, а тому не володіють інформацією щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . Також зазначають, що у реєстрі територіальної громади відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , за інших осіб, які зареєстровані з ним за однією адресою у с. Чорна Тиса, Рахівського району Закарпатської області.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Та обставина, що ОСОБА_1 не проживала з батьком та мала складні стосунки з ним та не була обізнана про наявність спадкового майна, не свідчить про відсутність у неї можливості подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька у визначений законом строк.

Враховуючи наведене судова колегія погоджується з висновком суду про те, що незнання про існування спадкового майна, тривале (майже 10 років) ігнорування оформлення своїх спадкових прав, не є тими поважними причинами, що є підставою для поновлення строку для прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, ОСОБА_1 не навела поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які б свідчили про пропуск таких з незалежних від неї вагомих причин. Та обставина, що вона доглядала за хворою матір`ю та сама періодично хворіла і потребувала медичної допомоги, не спростовує факт довготривалого протягом майже 10 років не звернення до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав. До матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того факту, що захворювання ОСОБА_1 відносяться до категорій тяжких хвороб, що перешкоджало їй звернутись з відповідною заявою до нотаріуса для прийняття спадщини.

Тобто, колегією суддів не здобуто вагомих доказів, які б свідчили для ОСОБА_1 про неприйняття нею спадщини з причин, які є для неї об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Стосовно посилань позивачки на постанови Верховного Суду в яких причини пропуску строку на прийняття спадщини визнано поважними, то зазначені постанови містять інші обставини, які не є ідентичними тим, що містяться у переглядаємій справі. Тим більше, що в цій справі має місце з боку позивачки надмірний пропуск строку на прийняття спадщини з моменту смерті ОСОБА_2 , який становить майже 10 років.

Відтак, наведені постанови Верховного Суду не є релевантними до спірних правовідносин.

З огляду на викладене вище, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

З огляду на вищенаведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фещенко Ігор Станіславович, залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: