Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2024 р. Справа153/1880/24

Провадження2/153/453/24-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

сторони та інші учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коваленко М.В.

цивільну справу №153/1880/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення сплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Просив припинити стягнення аліментів, що стягуються із нього ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття за виконавчим листом Ямпільського районного суду Вінницької області №2-777/11 ВП №68783499. Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих виконавчим листом Ямпільського районного суду Вінницької області №2-777/11 ВП №68783499 в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені аліменти за ВП №52205348 у розмірі 188257,90 грн. та за ВП №68783499 у розмірі 212537,79 грн., на загальну суму 400795,69 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28 червня 2008 року між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач народила дитину ОСОБА_5 , батьком якого було записано його позивача. Зазначив, що на момент реєстрації дитини він вважав ОСОБА_5 своїм сином. Згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2012 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Крім того, вказав, що відповідач у серпні 2011 року звернулася до суду із заявою про стягнення з нього аліментів на її користь, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За виконавчим листом Ямпільського районного суду Вінницької області №2-777/11 ВП №52205348 з нього ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочалося стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно інформації Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до заяви стягувачки, тобто ОСОБА_6 від 23.02.2022 виконавчий лист було повернуто без виконання. Відповідно до заяви ОСОБА_6 11.03.2022 Ямпільським ВДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68783499 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до звіту військової частини НОМЕР_1 про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом №2-777/11, з останнього стягнуто за період з липня 2016 року по грудень 2018 року кошти у сумі 61106,69 грн. Відповідно до звіту військової частини НОМЕР_1 про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом №2-777/11, з останнього стягнуто за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 кошти у сумі 83521,87 грн. Відповідно до звіту військової частини НОМЕР_1 про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом №2-777/11, з останнього стягнуто за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 кошти у сумі 43629,34 грн. Відповідно до звіту військової частини НОМЕР_1 про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом №2-777/11, з останнього стягнуто за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 кошти у сумі 62660,53 грн. Відповідно до звіту військової частини НОМЕР_1 про здійснення відрахування та виплати ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом №2-777/11, з останнього стягнуто за період з 01.01.2023 по 10.07.2024 кошти у сумі 149877,26 грн. Позивач зазначив, що на початку 2024 року, з конфіденційних джерел, йому стало відомо, що після їхнього розлучення, відповідач в колі близьких її людей насміхалась з нього, що він не є біологічним батьком дитини і сплачує аліменти замість іншого чоловіка, а тому позивач звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до відповідача про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батька дитини. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року у цивільній справі №153/632/22 задоволено позовні вимоги позивача в повному обсязі. Дане рішення вступило в законну силу 26 червня 2024 року. Позивач вказав, що Ямпільським районним судом Вінницької області при ухваленні рішення від 27 травня 2024 року про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батька дитини встановлено, що він ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто між ними відсутнє кровне споріднення. Тобто, судом встановлені обставини, що впливають на припинення стягнення аліментів. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування. Тому вважає, що вимога про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за виконавчим листом №2-777/11, згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.08.2011 є правомірною. Вважає, що стягнення аліментів з нього на користь відповідача проводилось не добровільно, а на підставі судового рішення, а саме виконавчого листа №2-777/11 у виконавчих провадженнях №52205348 та №68783499, згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.08.2011, тобто в примусовому порядку, а тому вимога про стягнення з ОСОБА_2 сплачених позивачем аліментів у розмірі 400795,69 гривень є правомірною.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№879, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коваленко М.В., якій діє на підставі ордеру серії АВ №1154775 від 20.09.2024 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином судовими повістками із рекомендованими повідомленнями вих.№427. У відзиві вх..№7921 від 18.12.2024 просила розгляд справи проводити у всіх судових засіданнях без її участі.

18.12.2024 за вх..№7921 відповідач ОСОБА_2 подала відзив. У відзиві посилається на те, що в провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа. Зазначила, що відповідно до даних реєстру поштових відправлень Укрпошти №293 вона отримала тільки 05.12.2024, у той час як підготовче засідання було призначене на 03.12.2024. Тобто, вона фізично не могла бути присутньою на засіданні, оскільки ще не знала про нього. Крім того, вказала, що вона на даний момент перебуває за межами України у Польщі, що і без того ускладнює її належне процесуальне реагування на дії позивача та вимогу суду. Просила строк подання нею відзиву відраховувати саме з 05.12.2024. Ознайомившись із позовними матеріалами, вважає за необхідне заперечити проти наведених позивачем обставин та правових підстав для стягнення з неї сплачених аліментів. Зазначила, що доданими до позовної заяви документами позивачем не доведено факту недобросовісного з її боку в отриманні аліментів. Вказала, що вона завжди була переконана, що саме позивач є батьком їхньої дитини ОСОБА_3 . Усі аліменти були витрачені нею виключно в інтересах дитини, доказів зворотного позивач не надав. Таким чином, аргументи позивача про стягнення з неї сплачених аліментів є недоведеним і безпідставним. Просила визнати причини пропуску нею строку подання відзиву поважними та поновити пропущений строк. Відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в частині стягнення з неї сплачених аліментів у загальній сумі 400795,69 грн. У зв`язку із перебуванням її за кордоном, на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України просила розглядати справу у всіх судових засіданнях за її відсутності.

Враховуючи приписи ст.ст.126, 127 ЦПК України та причини, що зумовили пропуск відповідачем процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає їх поважними, тому поновлює строк на подачу відзиву на позовну заяву та залучає відзив із додатками на позовну заяву до матеріалів справи.

Представник Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7584 від 28.11.2024, в якій просить суд справу розглянути в його відсутність та на розгляд суду.

Заяви, клопотання: заява представника третьої особи про розгляд справи без його участі (а.с.38); відзив (а.с.58-60).

Інші процесуальні дії у справі: 12.11.2024 відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання (а.с.32-35), 03.12.2024 відкладення підготовчого засідання у зв`язку із першою неявкою відповідача (а.с.43-44), 17.12.2024 закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.54-56), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із копії паспорта громадянина України виданого 03.10.2015 судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Писарівка Ямпільського району Вінницької області народився ОСОБА_1 (а.с.10)

Із копії витягу з реєстру територіальної громади від 09.08.2024 судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.08.2020 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Із копії посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 22.07.2015 судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с.12).

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.05.2024 справа №153/632/22 судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини задоволено. Виключено відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, з актового запису №03 від 12.01.2009 складеного виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України. Тобто, даним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14).

Із копії повідомлення начальника Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 04.09.2024 вих.№16326 судом встановлено, що на заяву ОСОБА_1 Ямпільський відділ ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено ОСОБА_1 , що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження ВП №52205348 від 13.09.2016 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Писарівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти платником аліментів сплачувалися напряму стягувачці. Відповідно до заяви стягувачки від 23.02.2022 виконавчий лист було повернуто без виконання, станом на 23.02.2022 борг відсутній. На даний час у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження ВП №68783499 від 11.03.2022 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Писарівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття. В період стягнення аліментів відповідно до звітів в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 сплачено аліменти по даному виконавчому провадженню в сумі 212537,79 гривень. Станом на 31.07.2024 борг відсутній (а.с.15).

Із копії постанови про відкриття провадження ВП №52205348 від 13.09.2016 судом встановлено, що 13.09.2016 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Писарівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16).

Із копії постанови про повернення виконавчого документа стягувану ВП №52205348 від 23.02.2022 судом встановлено, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Писарівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття, завершено за письмовою заявою стягувача від 23.02.2022 (а.с.17).

Із копії заяви від 23.02.2022 судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до начальника Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про залишення виконавчого листа №2-777/11 без виконання. Борг відсутній, претензій немає (а.с.18).

Із копії супровідного листа від 11.03.2022 судом встановлено, що на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 направлено для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2022, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-777/11 від 25.08.2011, що видав Ямпільський районний суд Вінницької області (а.с.19).

Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №68783499 від 11.03.2022 судом встановлено, що 11.03.2022 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Писарівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Із копії заяви судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до начальника Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання (а.с.21).

Із копії виконавчого листа №2-777/11 виданого 25.08.2011 судом встановлено, що 25.08.2011 Ямпільським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця село Писарівка Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22-23).

Із копії звіту про здійснення відрахування та виплати в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 судом встановлено, що за період з липня 2016 року по грудень 2018 року із ОСОБА_1 здійснено відрахування та виплату у сумі 61106,69 грн. (а.с.24).

Із копії звіту про здійснення відрахування та виплати в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 судом встановлено, що за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 із ОСОБА_1 здійснено відрахування та виплату у сумі 83521,87 грн. (а.с.25).

Із копії звіту про здійснення відрахування та виплати в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 судом встановлено, що за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 із ОСОБА_1 здійснено відрахування та виплату у сумі 43629,34 грн. (а.с.26).

Із копії звіту про здійснення відрахування та виплати в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 судом встановлено, що за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 із ОСОБА_1 здійснено відрахування та виплату у сумі 62660,53 грн. (а.с.27).

Із копії звіту про здійснення відрахування та виплати в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 судом встановлено, що за період з 01.01.2023 по 10.07.2024 із ОСОБА_1 здійснено відрахування та виплату у сумі 149877,26 грн. (а.с.28).

Із відстеження поштового відправлення судом встановлено, що поштове відправлення №193 вручено особисто 05.12.2024 (а.с.61), хоча із самого рекомендованого повідомлення №193 (а.с.47) судом встановлено, що дане повідомлення отримано 04.12.2024.

Із копії закордонного паспорта виданого 03.09.2018 та копії візи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 01.09.2024 виїхала за кордон (а.с.62-64).

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Судом були встановлені обставини, що впливають на припинення стягнення аліментів. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування. Тому, позивач вважає, що вимога про припинення стягнення з нього ОСОБА_1 аліментів на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за судовим рішенням, є правомірною.

Відповідно до ч.2 ст.18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно з ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Зі змісту ст.80 СК України слідує, що зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

Відповідно до ст.121 СК України загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів та заборгованостей, які утворилися за період, коли він був записаний батьком дитини.

Зі змісту позовної заяви слідує, що на користь відповідача продовжують нараховуватися аліменти на утримання дитини, батьком якого позивач не є, а тому позивач звернувся до суду з проханням припинити виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Судом встановлено, що позивач є військовим та стягнення проводиться офіційно щомісяця, заборгованості не виникло, що підтверджується копіями звітів про здійснені відрахування та виплати, що видані військовою частиною НОМЕР_1 АДРЕСА_3 та повідомленням начальника відділу Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.15, 24-28).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Аліменти - це кошти для утримання, які закон зобов`язує платити одного з батьків неповнолітньої дитини. Їх можуть перераховувати в добровільному порядку, а можуть - за рішенням суду.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч.3 ст.181 СК України).

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, з аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків.

Згідно з ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження (актовому записі про народження), як батько.

Так, за правилами ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, при цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа №511/219/18).

Відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі №477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дітей, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно ніколи не був) батьком дітей. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок по утриманню та вихованню дитини, відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області. Тобто, з 27 травня 2024 року відсутні підстави вважати позивача ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відповідно до норм Сімейного кодексу України, відсутні підстави продовження стягнення аліментів за виконавчим листом №2-777/11, що виданий 25.08.2011, виконавче провадження №68783499, виданим за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.08.2011, тобто виконання слід припинити.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про припинення стягнення аліментів та звільнення його від сплати аліментів на утримання дитини, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення сплачених аліментів, суд зазначає наступне:

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Правовий аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Водночас, у випадку, якщо з підстав відсутності кровного спорідненості з дитиною ОСОБА_1 у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, порушить питання про скасування судового рішення про стягнення з нього аліментів за нововиявленими обставинами, законом передбачені особливості повороту виконанням судового рішення у справах про стягнення аліментів (стаття 445 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статтею 1215 ЦК України, безпідставно набуті аліменти не підлягають поверненню.

Аналіз частини першої статті 1215 ЦК України свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Схожий за змістом висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та підтриманий сталою судовою практикою (постанова Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №382/1728/18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Категорія добросовісності визначається через етичні та моральні категорії. Категорія «добросовісність» закріплена в документах міжнародної уніфікації права: добросовісність здійснення прав і виконання обов`язків проголошується принципом міжнародного договірного права.

ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право (частина п`ята статті 12 ЦК України). Ця презумпція діє, поки інше не буде встановлено рішенням суду. Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов`язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення. В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.

З положень закону випливає, що обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів.

Відповідно до положень статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Водночас, вимога про повернення коштів, витрачених на забезпечення життєдіяльності дитини, не відповідає інтересам дитини.

У вказаній справі, аліментні кошти витрачались на утримання дитини за відсутності будь-якої несумлінності з боку відповідача, зворотного позивачем не доведено. Враховуючи, що дитина не має біологічно встановленого батька, який має обов`язок її утримувати, повернення отриманих за тривалий час аліментів може зашкодити інтересам дитини та поставити під загрозу її право на належний рівень життя та гармонійний розвиток її особистості.

З іншого боку, позивач більше десяти років знав, що в актовому записі про народження був записаний батьком дитини, виконував щодо неї батьківські обов`язки, тривалий час сплачував аліменти на її утримання та не оспорював своє батьківство.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Враховуючи те, що відповідно до частини першої статті 179 СК України саме малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником одержаних на його утримання аліментів, а концепція забезпечення найкращих інтересів дитини є провідною у вітчизняному та міжнародному сімейному праві, вимоги позивача про повернення добровільно сплачених на утримання дитини аліментів не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема і статті 1215 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок, згідно квитанцій №0.0..1, №0.0..1 від 06.11.2024.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 280-281 ЦПК України і на підставі ст.ст. 121. 122, 136, 180, 182 СК України, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та стягнення сплачених аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_7 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які стягуються за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 серпня 2011 року у справі №2-777/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох річного віку, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_3 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_7 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які стягуються за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 серпня 2011 року у справі №2-777/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох річного віку, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття, у виконавчому проваджені №68783499, що відкрито в Ямпільському відділі державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа №2-777/11, виданого 25 серпня 2011 року, в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої по АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_3 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк