Справа №672/1378/23
Провадження №2-о/672/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку Хмельницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Городоцька міська рада Хмельницької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Вимоги обґрунтовує тим, що являється спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_7 з 2001 спільно проживали без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася заявниця, в свідоцтві про народження батько записаний зі слів матері. ОСОБА_7 визнавав її за доньку, піклувався про неї, виконував батьківські обов`язки, брав активну участь у вихованні доньки. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, після його смерті відкрилась спадщина. Однак, реалізувати своє право спадкоємця не може у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між нею та батьком. За даних обставин звернулася до суду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, пояснила, що все життя вважала ОСОБА_7 своїм батьком. Про те, що він не записаний батьком в її свідоцтві про народження дізналася вже після його смерті, коли оформлювала спадщину. Батько дуже нею опікувалася, постійно приймав участь в її житті, возив в дитячі гуртки, водив в школу, ходив на батьківські збори.

Заінтересована особа ОСОБА_4 суду пояснила, що з 2001 року вона проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Він привів її до свого дому, де проживав разом з батьками. З того часу вона постійно проживає в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася дочка ОСОБА_8 . ОСОБА_9 та його батьки дуже раділи народженню дитини, вважали її своєю донькою та онукою. ОСОБА_10 опікувався донькою, займався її вихованням, відвідував разом з нею шкільні та позашкільні заклади.

Представник заінтересованої особи - Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності за наявними в справі матеріалами.

Заінтересовані особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в судове засідання не з`явилися, попередньо подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтверджують факт того, що заявниця є донькою їх рідного брата ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що проживає в с.Сирватинці Хмельницького району Хмельницької області, являється дружиною ОСОБА_5 - рідного брата ОСОБА_7 . В 2000 році ОСОБА_9 сказав їй та брату, що почав зустрічатися з жінкою з сусіднього села, а в 2001 році привів її до свого дому. Вся їх родина прийняла ОСОБА_11 як дружину ОСОБА_9 , вони спільно проживали, вели спільне господарство. В 2003 році в них народилася донька ОСОБА_8 , яку ОСОБА_9 визнавав своєю донькою. У ОСОБА_9 інших дітей не було. Батьки ОСОБА_9 та він сам раділи народженню дівчинки. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_4 виховували доньку, матеріально її забезпечували, піклувалися про її здоров`я. ОСОБА_9 мав намір заповісти все своє майно доньці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що являється сусідкою і знає, що з 2001 року ОСОБА_10 став проживати однією сім`єю разом з ОСОБА_12 . Потім в них народилася донька ОСОБА_8 . Ніяких сумнівів, що це його донька, ні в кого не було. Сам ОСОБА_9 визнавав ОСОБА_8 своєю донькою, пишався нею, займався її вихованням.

Суд,заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження Великояромирської сільської ради Городоцького району Хмельницької області 13 травня 2003 року зроблено відповідний запис №12; батько записаний зі слів матері ОСОБА_13 , матір`ю заявниці є ОСОБА_4 .

Згідно виписки з погосподарських книг по Скіпченській сільській раді Городоцького району Хмельницької за період з 2016 по 2023 роки, книга №8 списку членів домоволодіння АДРЕСА_1 , яке знаходиться в с.Сирватинці вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , голова двору помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер.

За життя ОСОБА_7 визнав себе батьком ОСОБА_1 , піклувався про неї, матеріально забезпечував, всебічно сприяв її фізичному та моральному розвитку.

Спадщину після його смерті прийняла заявниця. Постановою приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області С.Є.Якимишина №353/02-31 від 02 листопада 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_7 з підстав відсутності документів, що стверджують родинні відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , як батька та дочки.

Належність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 1,3586 га стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку виданий 08 січня 2008 року серії ЯЕ №050742.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється та неможливістю оформлення своїх спадкових справ.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені ст.ст.125, 130 Сімейного кодексу України.

Відповідно до змісту ч.ч.1,2ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125цьогоКодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 128СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3ст. 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи те, що заявниця народила ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ч. 2 ст. 53 КпШС України.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно норм вказаної статті, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п. 13постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст. 53 КпШС України (яка діяла на момент виникнення правовідносин), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, відомості щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження заявниці, зокрема її імені та по батькові, відповідають імені та по батькові ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи та заявами учасників справи-заінтересованих осіб.

Таким чином, вказані обставини підтверджують доводи заявниці, зазначені у заяві про встановлення батьківства щодо того, що під час її народження її батьки не перебували в шлюбі між собою та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання спадщини.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 319, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Городоцька міська рада Хмельницької області, , місце знаходження: вул.Грушевського, буд. 53, м.Городок Хмельницька область, 32000.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4

Заінтересована особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Суддя Л.Е.Пономаренко