Справа № 162/1174/24
Провадження № 2/162/335/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід

27 грудня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Савича А.С.,

розглянувши заяву судді Савича Андрія Степановича заяву про самовідвід у цивільній справі № 162/1174/24 за позовом Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області (Волинський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особі на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Любешівська селищна рада (територіальна громада) Камінь-Каширського району Волинської області, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області, про відшкодування шкоди у розмірі 6936,00 грн, заподіяної незаконним виловом риби,-

В С Т А Н О В И В:

До Любешівського районного суду Волинської області, надійшла вказана позовна заява.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 162/1174/24 (провадження № 2/162/335/2024) між суддями від 25.12.2024, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Савича А.С.

Головуючий суддя Савич А.С. подав заяву про самовідвід, мотивуючи її тим, що під його головуванням розглянуто справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.85 КУпАП, за результатами розгляду якої винесено постанову від 23.01.2024 про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, копію вказаної постанови долучено як доказ до матеріалів цивільного позову, а тому вказана обставина може викликати сумнів в об`єктивності чи неупередженості при розгляді цивільної справи та виключає його участь як судді у розгляді зазначеної цивільної справи № 162/1174/24 в силу приписів ч.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9.01.2013, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Оскільки викладені обставини відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є підставами для відводу судді, а заява про самовідвід судді є обґрунтованою і мотивованою, то на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції права на справедливий суд, необхідно задовольнити заяву судді Савича А.С. про самовідвід у вищевказаній цивільній справі № 162/1174/24.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючого судді Савича Андрія Степановича у цивільній справі № 162/1174/24 (провадження № 2/162/335/2024) за позовом Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області (Волинський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особі на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Любешівська селищна рада (територіальна громада) Камінь-Каширського району Волинської області, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області, про відшкодування шкоди у розмірі 6936,00 грн, заподіяної незаконним виловом риби.

Цивільну справу № 162/1174/24 (провадження № 2/162/335/2024), передати на розгляд іншому судді Любешівського районного суду Волинської області в порядку передбаченому ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С. Савич