Справа № 702/1073/24
Провадження № 2/702/509/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Карабань З.І.,

учасники справи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, клієнт) про стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 68775,00 грн. та понесених судових витрат в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 12.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі у тексті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», кредитодавець) та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 04453-10/2023.

Договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер її мобільного телефону, про що сторони домовились у п.8 правочину.

Підписанням Договору сторони погодили, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту відповідачу (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Для отримання кредиту ОСОБА_1 мала відвідати сайт ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ознайомитись з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами кредитодавця, документами щодо взаємодії зі споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується на сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України.

23.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі у тексті ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», кредитодавець) та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 32719-10/2023.

Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер її мобільного телефону, про що сторони домовились у п.8 правочину.

За умовами правочину кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем кредитодавцю з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами платіжної картки №5168-74ХХ-ХХХХ-8651.

Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», які розміщені на веб-сайті кредитодавця; приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил, які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу №29042024-1, за умовами якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Представник позивача стверджує, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 38200 грн., з яких:

-8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 30200 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-0 грн. - сума заборгованості за пенею.

29.04.2024 за укладеним договором факторингу №29042024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

За твердженням представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30575 грн., з яких:

-6250 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 24325 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Вважаючи, що відповідач умов укладених з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» не виконує, жодних платежів на повернення кредитних коштів та процентів за користування ними не здійснює ні на рахунки кредитодавців, ні на рахунок позивача, за захистом порушеного права з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду.

Ухвалою судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25.11.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу наданий термін на подання відзиву на заявлену вимогу і розгляд справи призначений на 10 год. 00 хв. 26.12.2024.

Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд ухвалити у справі заочне рішення, у випадку неявки у судове засідання відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за місцем своєї реєстрації, поштове відправлення з копією позову з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі вручене, про причини неявки суд не інформувала, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності не подавала, правом на подання відзиву на позов не скористалась.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ураховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.

Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

12.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладенийДоговір про надання фінансового кредиту №04453-10/2023 (далі у тексті також Договір №04453-10/2023, Договір, правочин), що підтверджує копія Договору про надання фінансового кредиту №04453-10/2023 (а.с.7-9).

Відповідно до умов вказаного правочину ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає ОСОБА_1 кредитв розмірі 8000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується кредит повернути та сплатити проценти за користування ним, в порядку і умовах визначених Договором (п.1.1 Договору).

Кредит надавався з метою задоволення власних потреб відповідача строком на 360 днів; датою його надання визначене 12.10.2023; погасити наданий кредит відповідач була зобов`язана в останній день вказаного строку кредитування - 05.10.2024 (п.1.2.).

За користування кредитом відповідач мала обов`язок сплачувати проценти за фіксованою процентною ставкою 2,5% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору №04453-10/2023 (п.1.4., 1.4.1.).

Сплачувати проценти ОСОБА_1 зобов`язалась кожні 25 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у Графіку платежів (п.1.5. Договору №04453-10/2023).

Пунктом 2.1 правочину узгоджено, що перед укладенням Договору №04453-10/2023 кредитодавець здійснив ідентифікацію та верифікацію ОСОБА_1 з урахуванням вимог, визначених нормативно правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним з таких способів: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отриманні ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи з використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Визначених умовами Договору №04453-10/2023 доказів про проведену ідентифікацію та верифікацію відповідача суду не надано.

Пунктом 1.6 Договору сторони дійшли згоди про надання кредиту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 хх-хххх-8651, кредит вважається наданим в день перерахування кредитодавцем суми кредиту за вказаними реквізитами.

Окрім того, за умовами п.2.2. правочину видача кредитів клієнту фізичній особі здійснюється онлайн з використанням мережі «Інтернет» через веб-сайт кредитодавця https://starfin.com.ua.

Доказів перерахування коштів у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 хх-хххх-8651 суду не надано, посилання про здійснення онлайн видачі кредиту позовна заява не містить.

Документ, який би підтверджував, що картка з маскою № НОМЕР_1 хх-хххх-8651 емітувалась на ім`я відповідача ОСОБА_1 , відсутній.

Дослідженням паперової копії Договору про надання фінансового кредиту №04453-10/23 встановлено, що правочин підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0780 (а.с.9 зв.).

Паперова копія електронного додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 04453-10/2023 від 12.10.2023 містить складений ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 графік платежів, згідно з яким відповідач мала б сплачувати 05.11.2023, 30.11.2023, 25.12.2023, 19.01.2024, 13.02.2024, 09.03.2024,03.04.2024, 28.04.2024, 23.05.2024, 17.06.2024, 12.07.2024, 06.08.2024, 31.08.2024, 25.09.2024 по 5000,00 грн процентів за користування кредитом, а 05.10.2024 1000,00 грн процентів за користування кредитом та 8000,00 грн. тіла кредиту, а всього 80 000,00 грн. (а.с.10 зв. сторона).

Графік платежів підписаний електронним підписом ОСОБА_1 W0780.

Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Договору про надання фінансового кредиту №04453-10/23 та містить підпис відповідача одноразовим ідентифікатором W0780 (а.с.11, 12).

Відповідно до Договору факторингу №29042024-1, що укладений 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перейшли права грошової вимоги до боржників за основними договорами вказаними у Акті прийому-передачі Реєстру Боржників (а.с.13, 14).

За умовами п.1.1. Договору факторингу №29042024-1 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 1.2 Договору факторингу №29042024-1 сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору.

Досліджений судом Акт приймання передачі реєстру боржників відомостей про кількість відступлених прав грошової вимоги, відомостей в якій формі передавався реєстр, та загальну суму заборгованості відступлених прав за Договором факторингу №29042024-1 не містить (а.с.15).

Крім іншого, ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладаючи Договір факторингу №29042024-1, взяло на себе обов`язок (п.1.3.) повідомити боржників у спосіб, визначений ч. 1 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» та передбачений договором про споживчий кредит, про укладення цього правочину та про передачу персональних даних боржників.

Однак такого повідомлення боржникам суду не надано і матеріали справи його не містять.

Реєстр боржників, право вимоги до яких були відчужені товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», суду не наданий.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024-1 від 29.04.2024, що сформований 24.10.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 38200 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу в 8000 грн. та 30200 грн. заборгованості за відсотками (а.с.16).

Розрахунок заборгованості за укладеним з ОСОБА_1 . Договором про надання споживчого кредиту на день відступлення права вимоги, тобто на 29.04.2024, суду не наданий, хоча обов`язок передати такий документ у товариства «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виник за умовами Договору факторингу №29042024-1.

Згідно з наданим представником позивача розрахунком відповідач за кредитним договором №04453-10/2023 від 12.10.2023 за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 заборгувала 38200 грн.(а.с.17) і саме ця сума заявлена позивачем до стягнення як не виконане зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №04453-10/2023 від 12.10.2023.

24.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладенийДоговір про надання фінансового кредиту №32719-10/2023 (далі у тексті також Договір, правочин), що підтверджує досліджена судом паперова копія електронного документу (а.с.21-23).

Відповідно до умов вказаного Договору ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (далі у тексті також кредитодавець, товариство) надає ОСОБА_1 кредитв розмірі 10000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується кредит повернути та сплатити проценти за користування ним, в порядку і умовах визначених договором (п.1.1 Договору).

Кредит надавався строком на 360 днів, датою його надання сторони визначили 24.10.2023, а датою погашення - 17.10.2024 (п.1.2. Договору).

За користування кредитом відповідач мала обов`язок кожних 25 днів сплачувати проценти у вигляді фіксованої процентної ставки 2,5% в день (п.1.4 Договору), а детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Графіку платежів (п.1.5 правочину).

За умовами п.1.6. Договору надання кредиту мало відбутися у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 хх-хххх-8651, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

Пунком 2.1. Договору узгоджено, що перед його укладенням товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію ОСОБА_1 з урахуванням вимог, визначених нормативно правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним з таких способів: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отриманні ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи з використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото .

Однак, визначених умовами Договору доказів про проведену ідентифікацію та верифікацію відповідача суду не надано.

Згідно з паперовою копією Договору про надання фінансового кредиту №32719-10/2023 правочин підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором W1289 (а.с.23 зв. стор.).

Доказів перерахування коштів відповідачу у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 хх-хххх-8651 на виконання умом Договору №32719-10/2023 суду не надано.

Документ, який би підтверджував, що картка з маскою № НОМЕР_1 хх-хххх-8651 емітувалась на ім`я відповідача ОСОБА_1 , відсутній.

Паперова копія електронного додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 32719-10/2023 від 24.10.2023 містить складений ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 графік платежів, згідно з яким відповідач мала б сплачувати 17.11.2023, 12.12.2023, 06.01.2024, 31.01.2024, 25.02.2024, 21.03.2024, 15.04.2024, 10.05.2024, 04.06.2024, 29.06.2024, 24.07.2024, 18.08.2024, 12.09.2024, 07.10.2024 по 6250,00 грн процентів за користування кредитом, а 17.10.2024 12500,00 грн процентів за користування кредитом та 10000,00 грн. тіла кредиту, а всього 100 000,00 грн. (а.с.24 зв. сторона).

Графік платежів підписаний електронним підписом ОСОБА_1 W1289.

Паспорт споживчого кредиту відповідає умовам Договору про надання фінансового кредиту №32719-10/2023 та містить підпис відповідача одноразовим ідентифікатором W1289 (а.с.25, 26).

Відповідно до Договору факторингу №29042024, що укладений 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» перейшли права грошової вимоги до боржників за основними договорами вказаними у Акті прийому-передачі Реєстру Боржників (а.с.27-29).

За умовами п.1.1. Договору факторингу №29042024 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору факторингу №29042024, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору.

Однак, надана суду копія Акта приймання передачі реєстру боржників відомостей про кількість відступлених прав грошової вимоги, відомостей в якій формі передавався реєстр, та відомостей про загальну суму заборгованості відступлених прав за Договором факторингу №29042024 не містить (а.с.30).

Крім іншого, укладаючи Договір факторингу №29042024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» взяло на себе обов`язок (п.1.3.) повідомити боржників у спосіб визначений ч. 1 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» та який передбачений договором про споживчий кредит, про укладення цього правочину та про передачу персональних даних боржників.

Однак такого повідомлення боржнику ОСОБА_1 суду не надано і матеріали справи його не містять.

Реєстр боржників, право вимоги до яких були відчужені товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ», суду не наданий.

Поряд з цим, згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024, що сформований представником позивача 24.10.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 30575 грн., що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу в 6250 грн. та 24325 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.31).

Розрахунок заборгованості за укладеним з ОСОБА_1 договором про надання споживчого кредиту на день відступлення права вимоги, тобто на 29.04.2024, суду не наданий, хоча обов`язок передати такий документ у Товариства виник за умовами Договору №29042024.

Відповідно до складеного представником позивача розрахунку заборгованості за Договором №32719-10/2023 від 24.10.2023 за період з 29.04.2024 по 30.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 не погашена і її залишок складає 30575 грн.(а.с.32).

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованих сум за Договорами №04453-10/2023 від 12.10.2023 та №32719-10/2023 від 24.10.2023 у загальному розмірі 68775,00 грн.

Доказів видачі кредитних коштів, доказів на підтвердження існування заборгованості, зокрема, інформації чи емітувалась на ім`я відповідача платіжна картка № НОМЕР_1 хх-хххх-8651, чи зараховувались на цю картку кошти та в якому розмірі, відомості про рух коштів по картковому рахунку, інформації про те, який номер телефону відповідача був фінансовим, первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) суду не надані, а тому суд позбавлений можливості перевірити надання ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами та внесення нею грошових коштів на погашення кредитної заборгованості.

Випискою з ЄДРПОУ та банківською ліцензією підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі № 761/35556/14 (провадження № 61-15734св19) зроблений висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним».

Договір про надання фінансового кредиту №04453-10/2023 від 12.10.2023 підписаний відповідачем електронним підписом W0780 (а.с.7-9).

Договір про надання фінансового кредиту №32719-10/2023 від 24.10.2023 підписаний відповідачем електронним підписом W1289 (а.с.21-23).

Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредиторів подала заявки на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредитів, після чого кредитори надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитних договорів. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем Договори не були б укладені сторонами.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 , від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19.

Стосовно виконання кредиторами обов`язку щодо переказу кредитних коштів

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримала кредитні кошти по Договорах, в подальшому порушила обов`язок із їх повернення, тобто не виконувала, або неналежним чином виконувала умови Договорів №04453-10/2023 від 12.10.2023 та №32719-10/2023 від 24.10.2023.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Згідно з пунктом 3 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

Закон є спеціальним нормативно-правовим актом щодо регулювання спірних правовідносин.

Належних та допустимих документів, які передбачені статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» і які підтверджують переказ ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним, суду не надано.

Розрахунки заборгованості за кредитними договорами складені самим позивачем, який стороною договорів про надання фінансових кредитів не був. При цьому розрахунки заборгованості станом на день первинного відступлення прав вимоги за Договорами про надання фінансових кредитів відсутні.

Відповідно до пункту 59, 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях клієнтські рахунки та виписки з них. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту і вона повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є достовірним доказом наявності заборгованості.

Надані позивачем документи факт існування у позичальника заборгованості за вказаними кредитними договорами не підтверджують, а інші докази у справі відсутні.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постановах від 20 травня 2022 року у справі №336/4796/18 та від 30 серпня 2022 року у справі №509/2976/19.

За таких обставин позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу за кредитними договорами №04453-10/2023 від 12.10.2023 та №32719-10/2023 від 24.10.2023 та існування у позичальника заборгованості за ними.

У справах про стягнення кредитних коштів, на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право кредитора на пред`явлення будь-якої вимоги.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

У той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та на підставі наявних у справі доказів (а.с.5 зв.).

Заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника та на підставі наявних у справі доказів, позивач тим самим підтвердив, що подав усі наявні у нього докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів перед судом заявлені вимоги, а тому вони не можуть бути задоволені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, оскільки в задоволенні позову слід відмовити, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 287 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN: НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складене 26.12.2024.

Суддя Тетяна БАРСЬКА