ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року адвокат Дьячук Наталія Валеріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач посилається на наступні обставини. 27 листопада 2023 року оголошено померлим ОСОБА_2 (брата позивача). 20 березня 2024 року зроблено відповідний актовий запис про смерть за №362 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 заповіт за життя не складав, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом одержав позивач ОСОБА_1 (рідний брат спадкодавця). В передбачений законом термін позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але 30 вересня 2024 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою Альоною Василівною позивачеві відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на частину у праві власності на квартиру, у зв`язку з тим, що нотаріусу подано документ, що підтверджує право власності померлої на майно, а саме свідоцтво про право власності на житло, яке містить дописки та підчистки, і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевській Л.М.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року провадження по даній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника Фастівської міської ради Скиданенка О.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Представник позивача адвокат Дьячук Н.В. в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27 листопада 2023 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/3322/23 (2-о/381/119/23) оголошено померлим брата позивача ОСОБА_2 (рішення вступило в законну силу 27 грудня 2023 року) (а.с.29-32).

20 березня 2024 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис за №362 та видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу приписів ст. 1220 ЦК України після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Спадкодавець заповіт за життя не складав, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом одержав позивач ОСОБА_1 (рідний брат спадкодавця).

Позивач ОСОБА_1 , в передбачений законом термін, звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої Альони Василівни, тому в силу ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, в даному випадку з 27 грудня 2023 року (день набрання законної сили рішенням суду про оголошення померлим).

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

30 вересня 2024 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвою Альоною Василівною винесено постанову № 243/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину у праві власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що нотаріусу подано документ, що підтверджує право власності померлої на майно, а саме свідоцтво про право власності на житло, яке містить дописки та підчистки.

Доказом належності спадкодавцеві 1/3 частини квартири є Свідоцтво про право власності на житло, видане 2 квітня 1993 року Козятинською дільницею цивільних споруд (а.с. 21-22), в якому дійсно мітяться виправлення прізвища спадкодавця на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав № 362347729 та № 362347257 інші 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 перебувають у власності позивача.

Судом витребувана спадкова справа після смерті померлого ОСОБА_3 , з якої вбачається, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач ОСОБА_1 .

Постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є обґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини, згідно з п.п. 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 та ст. 49 Закону України „Про нотаріат є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 „Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічну позицію викладено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, згідно з п. 3.1 якого визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.13 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218, 1268, 1270 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 до Фастівської міської ради Київської області, , адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1 про визнання права власності на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська