У Х В А Л А

23.12.2024 Справа №607/27290/24 Провадження №2-о/607/758/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, призначення їй опікуна,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник ОСОБА_1 - адвокатка Дяків О. Я. звернулася через підсистему «Електронний суд»» до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, призначення опікуна.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суддя зазначає, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки не повністю відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Враховуючи те, що главою 2-1 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовані дії судді при виявленні недоліків заяви про визнання фізичної особи недієздатною, призначення їй опікуна, тому суд в даному випадку застосовує аналогію закону, передбачену ст. 10 ЦПК України, та керується положеннями ст. 185 ЦПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (ч. 3 ст. 42 ЦПК України).

Водночас, представником заявника у заяві не вказано жодної заінтересованої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є, зокрема: наявність у громадянина хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; інші обставини; суд досліджує висновок судовопсихіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписки з історії хвороби тощо.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Проте в заяві не зазначено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 , внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відсутнє посилання на докази, які підтверджують наявність в особи, яку заявник просить визнати недієздатною, хронічного, стійкого психічного розладу.

В порушення вищезазначених вимог процесуального та матеріального закону, заявником в обґрунтування своїх доводів не було зазначено та не надано суду будьяких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 будьякого психічного розладу (психічного захворювання), діагностованого лікарями, та яке існує на дату звернення до суду з вищевказаною заявою, зокрема, виписки з історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо.

Відтак, вищенаведені недоліки заяви є підставою для залишення її без руху.

З огляду на вказане, заявнику слід:

вказати заінтересованих осіб;

викласти обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст.176, 177, 185, 260, 294, 296297, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, призначення їй опікуна залишити без руху, надавши заявнику строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Якщо заявник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська