Справа № 759/6948/21
Провадження № 2/752/993/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.12.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Мазур Ю.Ю.,

секретаря - Бєляєвої К.Д.,

за участі сторін:

представника позивача - Грекова Л.В.,

представника відповідача-1 - ОСОБА_7.,

представника відповідача-3 - ОСОБА_8.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лімітед Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лімітед Плюс», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину на підставі ст.ст. 11, 203, 215 ЦК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року у даній справі було відкрито провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» передано на розгляд до Голосіївського районного суду м.Києва.

Цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «Прайм Лімітед Плюс», третя особа: ПрАТ «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана в провадження судді Колдіній О.О.

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лімітед Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину.

Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 1246 від 19.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

У грудні 2023 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2024 прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лімітед Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину.

В якості обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 25.08.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» укладено договори про розміщення банківського депозиту № 274006-980/2014 на суму 20000000,00 грн на строк до 25.11.2015 під 22%. В порядку забезпечення виконання банком умов депозитного договору, між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» 02.11.2015 укладено договір іпотеки, згідно якого в забезпечення виконання банком зобов`язань за депозитним договором № 274006-980/2014 ПАТ «Фідобанк» передав в іпотеку ОСОБА_1 належне йому на праві власності майно, а саме: нежиле приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, нежиле приміщення, загальною площею 390,90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00. Після закінчення дії депозитного договору № 274006-980/2014, в договір забезпечення (іпотеки) було внесено зміни: 26.11.2015 укладено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, згідно яких банк зобов`язувався іпотечним майном і під інші депозити відповідача-1. 20.05.2016 Постановою НБУ № 8 в ПАТ «Фідобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію. 16.06.2016 на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про нікчемність договору іпотеки. 20.07.2016 року в Банку розпочато процедуру ліквідації, відповідно до Постанови Національного Банку від 18.07.2016 року № 142-рш. В той же день, 20.07.2016 року на підставі Договору іпотеки ОСОБА_1 здійснила задоволення своїх вимог іпотеко держателя шляхом звернення стягнення на іпотечне майно шляхом реєстрації за собою права власності на спірне нерухоме майно. В подальшому за Договорами дарування від 23.08.2016 року: - за реєстровим номером № 3633 ОСОБА_1 було подаровано своєму чоловіку ОСОБА_2 нежитлове приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - за реєстровим номером № 3635 ОСОБА_1 було подаровано своєму чоловіку ОСОБА_2 нежиле приміщення, загальною площею 390, 90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - за реєстровим номером № 3634 ОСОБА_1 було подаровано своєму чоловіку ОСОБА_2 нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00. В подальшому за об`єктом: нежитлове приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 відбулись наступні реєстраційні дії: 23.01.2017 року ОСОБА_2 на підставі Протоколу № 1 від 16.01.2017 року передав нежитлове приміщення у власність ТОВ «ПРАЙМ ЛІМІТЕД ПЛЮС». В подальшому 15.02.2017 року ТОВ «ПРАЙМ ЛІМІТЕД ПЛЮС» за Договором купівлі-продажу, реєстровий номер 1128 продало нежитлове приміщення ОСОБА_4 . В подальшому за об`єктом нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 відбулись наступні реєстраційні дії: 04.01.2017 року за Договором купівлі-продажу, реєстровий номер №2 продав нежитлове приміщення ОСОБА_3 . В той же час, Протоколом засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) ПАТ «Фідобанк» від 10.06.2016 року, затвердженого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_6 , вищевказаний Договір іпотеки від 02.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка за реєстраційним номером № 7868 визнано нікчемним за ознаками ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За результатами 14.01.2021 ПАТ «Фідобанк» було реалізоване своє майнове право на вищевказані об`єкти нерухомості.

Враховуючи викладене, позивач просить застосувати наслідки нікчемності договору іпотеки від 02.11.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк», що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка Р.О. за реєстраційним номером № 7868 із всіма змінами до нього, шляхом: визнання недійсними правовстановлюючих документів: договору дарування від 23.08.2016 за реєстровим № 3633, договору дарування від 23.08.2016 за реєстровим номером № 3634, договору дарування від 23.08.2016, за реєстровим номером № 3635, договору купівлі-продажу від 15.02.2017 між ТОВ «Прайм Лімітед Плюс» та ОСОБА_4 , за реєстровим № 1128, протоколу № 1 від 16.01.2017 про передачу нежитлового приміщення у власність ТОВ «Прайм Лімітед Плюс», договору купівлі-продажу від 04.01.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за реєстровим № 2; витребування з чужого незаконного володіння: ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» як правонаступника ПАТ «Фідобанк» нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 390, 90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Каптіла Джірінг» як правонаступника ПАТ «Фідобанк» нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ФК «Каптіла Джірінг» як правонаступника ПАТ «Фідобанк» нерухоме майно: нежитлове приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лімітед Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину, до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» набули майнових прав за договором купівлі-продажу нерухомого майна. Вважає договір іпотеки нікчемним на підставі п. 5 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що свого часу банк видурив гроші у ОСОБА_1 в депозит на 20 млн 750 тис грн.. Проте через пару місяців банк пішов у процедуру ліквідації і гроші так ніхто і не видав. Позивач, який ніяким чином не відноситься до відповідачів хоче витребувати у них майно. Відповідачем було подано клопотання про застосування строку позовної давності. Вважає, що позивач порушив строки позовної давності на 2 роки. Також зауважив, що не підтверджено, що Фонд уповноважив ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» визнавати договір нікчемним. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема, з підставі викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-3 в судовому засіданні зазначив, що строк позовної давності звернення позивача з даним позовом до суду пропущено. Крім того, позивач вважає договір іпотеки нікчемним, проте на даний момент не має відомостей, де саме знаходиться оригінал договору іпотеки. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Відповідачі-2, 4, 5 в судове засіданні не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Представник третьої особи в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача-1, представника відповідача-3, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.08.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Фідобанк» укладено договори про розміщення банківського депозиту № 274006-980/2014 на суму 20000000,00 грн на строк до 25.11.2015 під 22%.

В порядку забезпечення виконання Банком умов депозитного Договору, між ОСОБА_1 та ПАТ «ФІДОБАНК» 02.11.2015 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка Р.О. за реєстраційним номером № 7868, згідно якого в забезпечення виконання Банком зобов`язань за Депозитним Договором № 274006-980/2014 ПАТ «ФІДОБАНК» передав в іпотеку ОСОБА_1 належне йому на праві власності майно, а саме: - нежиле приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; -нежиле приміщення, загальною площею 390, 90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: "0. (далі- все разом та окремо - спірне нерухоме майно).

В подальшому, вже після закінчення дії депозитного договору № 274006-980/2014, в договір забезпечення (іпотеки) було внесено зміни: 26.11.2015 року укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка за реєстраційним номером № 8824 та 18.02.2016 року Договір про внесення змін № 2 до Договору іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка Р.О. за реєстраційним номером № 1023, згідно яких Банк зобов`язувався іпотечним майном і під інші депозити відповідача-1.

20.05.2016 Постановою Національного Банку № 8 в ПАТ «ФІДОБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію.

10.06.2016 на виконання ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою було ініційовано проведення перевірки з метою виявлення ознак нікчемності у правочинах, що укладались Банком за рік до введення тимчасової адміністрації, результатом якої оформлено Протоколом засідання комісії з перевірки правочинів, що затверджений Уповноваженою особою 10.06.2016 року.

20.07.2016 в Банку розпочато процедуру ліквідації, відповідно до Постанови Національного Банку від 18.07.2016 року № 142-рш.

В той же день, 20.07.2016 року на підставі Договору іпотеки ОСОБА_1 здійснила задоволення своїх вимог іпотеко держателя шляхом звернення стягнення на іпотечне майно шляхом реєстрації за собою права власності на спірне нерухоме майно: в подальшому за Договорами дарування від 23.08.2016 року: -за реєстровим номером № 3633 ОСОБА_1 було подаровано своєму чоловіку ОСОБА_2 нежитлове приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; -за реєстровим номером № 3635 ОСОБА_1 було подаровано своєму чоловіку ОСОБА_2 нежиле приміщення, загальною площею 390, 90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; -за реєстровим номером № 3634 ОСОБА_1 було подаровано своєму чоловіку ОСОБА_2 нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

В подальшому за об`єктом: нежитлове приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 відбулись наступні реєстраційні дії: 23.01.2017 року ОСОБА_2 на підставі Протоколу № 1 від 16.01.2017 року передав нежитлове приміщення у власність ТОВ «ПРАЙМ ЛІМІТЕД ПЛЮС».

15.02.2017 ТОВ «ПРАЙМ ЛІМІТЕД ПЛЮС» за Договором купівлі-продажу, реєстровий номер 1128 продало нежитлове приміщення ОСОБА_4 .

В подальшому за об`єктом нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 відбулись наступні реєстраційні дії: 04.01.2017 року за Договором купівлі-продажу, реєстровий номер №2 продав нежитлове приміщення ОСОБА_3 .

В той же час, Протоколом засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) ПАТ «Фідобанк» від 10.06.2016 року, затвердженого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Фідобанк» ОСОБА_6 , вищевказаний Договір іпотеки від 02.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Падалка за реєстраційним номером № 7868 визнано нікчемним за ознаками ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За результатами електронного аукціону, що відбувся 14.01.2021 року ПАТ «ФІДОБАНК» було реалізоване своє майнове право на вищевказані об`єкти нерухомості.

Згідно Протоколу електронного аукціону переможцем аукціону визнано ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ», з яким після повної оплати ціни лоту (придбаного права) 04.03.2021 року укладено Договори купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, зокрема: Договір № GL22N019274/2 від 04.03.2021 року, предметом якого є майнові права щодо нерухомого майна: нежиле приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, право власності продавця на яке було припинено на підставі Договору іпотеки від 02.11.2015 року, зареєстрованого за № 7868, а саме: визнання права власності на нерухоме майно, визнання правочину щодо припинення права власності Продавця недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушеного права Продавця тощо. Договір № GL22N019274/3 від 04.03.2021 року, предметом якого є майнові права щодо нерухомого майна: нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, право власності продавця на яке було припинено на підставі Договору іпотеки від 02.11.2015 року, зареєстрованого за № 7868, а саме: визнання права власності на нерухоме майно, визнання правочину щодо припинення права власності Продавця недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушеного права Продавця тощо. Договір № GL22N019274/4 від 04.03.2021 року, предметом якого є майнові права щодо нерухомого майна: нежиле приміщення, загальною площею 390, 90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, право власності продавця на яке було припинено на підставі Договору іпотеки від 02.11.2015 року, зареєстрованого за № 7868, а саме: визнання права власності на нерухоме майно, визнання правочину щодо припинення права власності Продавця недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушеного права Продавця тощо.

Суд зауважує, що в іпотеку передавалося саме нерухоме майно, а не майнові права на нього, де власником нерухомості з 2006 - 2007 років був Банк, про що було внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, власником вказаного нерухомого майна, ще в 2016 році стали Відповідачі. Право власності на нерухоме майно, а не майнові права на нього, зареєстровано за Відповідачами в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Отже, згідно укладених між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» договорів купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, продавець передав у власність покупцеві майнові права щодо нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем - ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» не надано доказів реєстрації в Державному реєстрі речових прав відповідних майнових прав щодо нерухомого майна, які відчужувалися та були предметом договорів купівлі-продажу майнових прав.

Тобто, відчужувані майнові права щодо нерухомого майна не є об`єктами цивільного обороту, а тому не породжують виникнення будь-яких прав та обов`язків, як для сторін так і третіх осіб, а тим паче не призводять до заміни особи у відносинах, які виникли щодо укладення Договору іпотеки; відчужувані майнові права щодо нерухомого майна в порушення вимог ст. 182 Цивільного кодексу України не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав.

Таким чином, відчужувані майнові права щодо нерухомого майна в порушення вимог ст. 182 Цивільного кодексу України не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав, не є об`єктами цивільного обороту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості саме про об`єкти нерухомості, а не майнові права на них, власником нерухомого майна в 2016 році були Відповідачі, вказане право власності не скасовано, від так Банк не мав права відчужувати вказані майнові права щодо нерухомого майна на користь ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ», відчуження майнових прав не призводять до заміни особи у відносинах, які виникли між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 щодо укладення Договору іпотеки, а тому відсутнє правонаступництво у відносинах та відповідно у ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» не виникли права щодо вказаних об`єктів нерухомості, а саме: - нежилого приміщення, загальною площею 390,90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - нежилого приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - нежилого приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Отже, укладені договори купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності не породжують виникнення правових підстав для заміни особи у відносинах, як того вимагає ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України для залучення правонаступника, оскільки між ПУАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 виникли відносини щодо укладення Договору іпотеки, права за яким не передавалися до ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ».

Так, предметом позову, серед іншого, є вимоги про витребування з чужого незаконного володіння: - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» (ідентифікаційний код в юридичної особи 40091114) як правонаступника ПАТ «ФІДОБАНК» нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 390,90 кв.м., що складає 26/100 від нежилих приміщень в будинку площею 1478,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» (ідентифікаційний код в юридичної особи 40091114) як правонаступника ПАТ «ФІДОБАНК» нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 278,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; - ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ГОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» (ідентифікаційний код в юридичної особи 40091114) як правонаступника ПАТ «ФІДОБАНК» нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 197,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Тобто, для доведення порушення прав позивача, ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» мав надати докази, на підставі яких в нього виникало право власності зазначеним майном, а відтак таке право і могло б бути порушеним. Однак таких доказів позивачем не надано.

Натомість, на підставі укладених між ПуАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» Договорів, а саме: - № GL22N019274/2 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстровано в реєстрі за № 28; - № GL22N019274/3 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстровано в реєстрі за № 29; - № GL22N019274/4 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04 березня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В., зареєстровано в реєстрі за№ 33, до ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» передано у власність майнові права щодо нерухомого майна.

Тобто, із наданих позивачем Договорів, не вбачається набуття останнім права власності щодо вказаного нерухомого майна. Вказані Договори щодо передачі майнових прав на нерухоме майно укладені не з власниками (Відповідачами), а з іншою особою - ПуАТ «ФІДОБАНК», яке станом на дату укладення договорів не має жодного відношення до права власності на спірне нерухоме майно.

Крім того, предметом спору не є набуття будь-яких майнових прав, і власне самі майнові права, від так права та/або інтереси позивача не порушуються.

Так, правовідносини щодо перевірки правочину на предмет нікчемності можуть виникати виключно між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та власне Фондом і вкладником та без участі третіх осіб - комерційних організацій.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладник та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та власне Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов`язки.

Таким чином, правовідносини у даній справі стосуються виключно права власності на нежилі приміщення. Позивач не є власником такої нерухомості і ніколи не було, відтак права, свободи, інтереси ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» не можуть бути порушеними, а від так позовна зава є безпідставною.

У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» зазначає, що до нього, як заявника перейшло право визнання нікчемним Договору іпотеки та право на застосування наслідків такої нікчемності шляхом витребування майна.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно наданих позивачем копій укладених між ПуАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» Договорів купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04 березня 2021 року, вказані договори не містять передачу повноважень від ПуАТ «ФІДОБАНК» до ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» щодо визнання нікчемним Договору іпотеки.

Вказане право щодо визнання нікчемними правочинів за Законом надане виключно Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке зазначене в ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» зазначає, що укладений Договір іпотеки між ПуАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 є нікчемним.

Проте, з такими припущеннями суд не погоджується, оскільки вказане суперечить вимогам чинного законодавства України (ст. 215 ЦК України) та сформованій судовій практиці.

Зокрема, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 826/10790/16 від 06 жовтня 2020 року зроблені наступні правові висновки, а саме: «...31. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452- VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. 32. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Фідобанк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. 33. Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та №819/353/16 від 04 липня 2018 року. 34. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваоїсення органу управління банку, він не створює жодних обоє язків для третіх осіб (у тому числі й боржників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу...».

У Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року зроблені наступні правові висновки, а саме: «... 70. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону. Наказ Банку не є підставою для застосування таких наслідків, тому не може вважатись одностороннім правочином, адже він не є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків ані у Банку, ані у іншої сторони правочину, віднесеного наказом до нікчемних. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом Банку як суб`єкта господарювання, виданим керівником Банку в межах своїх повноважень. 86. Накази (рішення) про нікчемність правочинів не можуть встановлювати обов`язки для третіх осіб, зокрема контрагентів Банку, тому сам факт видання наказу про нікчемність правочину не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину...».

У Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року зроблені наступні правові висновки, а саме: «...67. За результатами цієї перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. 68. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Банку, підписаного уповноваоюеною особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ Банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом Банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органів управління та контролю банку, спрямованим на збереження активів і документації банку та який діє у межах цієї юридичної особи...».

Таким чином, з огляду на вище вказану судову практику, відсутність ухваленого рішення про нікчемність укладеного Договору іпотеки між ПуАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 , відсутні будь-які правові підстави вважати, що укладений Договір іпотеки між ПуАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 є нікчемним, а тому за таких обставин, в задоволенні позову ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» слід відмовити в повному обсязі.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. При цьому порушення прав, свобод чи інтересів особи повинно існувати на час звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк», , 25 серпня 2015 року було укладено Договір комплексного банківського обслуговування на підставі Заяви про прийняття пропозиції ПУАТ «Фідобанк» укласти Договір комплексного банківського обслуговування.

Також на підставі Заяви про відкриття банківського (поточного) рахунку, між Відповідачем та ПУАТ «Фідобанк», , 25 серпня 2015 року було укладено Договір банківського (поточного) рахунку № НОМЕР_4/UАН, відповідно до якого було відкрито банківський рахунок № НОМЕР_4 в валюті гривні.

25 серпня 2015 року, у відповідності до Заяви про розміщення банківського Депозиту № 274006-980/2014 від 25 серпня 2015 року, між Відповідачем та ПУАТ «Фідобанк», , було укладено Договір банківського вкладу №274006-980/2014 від 25 серпня 2015 року, (депозитний рахунок НОМЕР_7) на суму депозиту 20 000 000 (двадцять мільйонів) грн. 00 коп. Відповідно до п. 9 Заяви про розміщення банківського Депозиту №274006-980/2014 від 25 серпня 2015 року, Сторони домовились про автоматичне поновлення строку залучення депозиту за Договором банківського вкладу №274006-980/2014 від 25 серпня 2015 року.

25 серпня 2015 року, між Відповідачем та ПУАТ «Фідобанк», , було укладено Договір іпотеки посвідченим Стрельченко О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 3676, згідно якого в якості забезпечення вимог ДКБО, в частині договору банківського вкладу від 25.08.2015 року про розміщення банківського вкладу «Добробут» 274006-980/2014 від 25 серпня 2015 року, в якості забезпечення зобов`язань ПУАТ «Фідобанк» передавалось нерухоме майно - нежилі приміщення з №1 (один) по №18 (вісімнадцять), чотири пожежні крани, чотири комунікації (групи приміщень №2 (два) (в літ.А), загальна площа: 819,90 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .

02 листопада 2015 року між Відповідачем та ПУАТ «Фідобанк», , було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки від 26 серпня 2015 року, посвідчений Падалка Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 7867, за яким Сторони дійшли взаємної згоди розірвати договір іпотеки від 26 серпня 2015 року, посвідченого Стрельченко О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №3676.

02 листопада 2015 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк», , було укладено Договір іпотеки посвідченим Падалка Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 7868, до якого вносились зміни відповідно до Договору про внесення змін № 1 до Договору іпотеки від 02.11.2015 року, від 26 листопада 2015 року, посвідченого Падалка Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 882-а та Договору про внесення змін № 2 до Договору іпотеки від 02.11.2015 року, від 18 лютого 2015 року, посвідченого Падалка Р.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1023, згідно якого в якості забезпечення вимог ДКБО, в частині договору банківського вкладу від 25.11.2015 року про розміщення банківського вкладу «Добробут» №328877-980/2015 від 25.11.2015 року, надалі - Вклад 1; договору банківського вкладу від 25.11.2015 року про розміщення банківського вкладу «Добробут» № 328888-980/2015 від 25.11.2015р., надалі - Вклад 2, договору банківського вкладу від 25.02.2016 року (про розміщення банківського вкладу «Добробут» № 389745-980/2016, надалі - Вклад 3, договору банківського вкладу від 25.02.2016 року про розміщення банківського вкладу «Добробут» № 389844-980/2016, надалі - Вклад 4, передавалось наступне нерухоме майно: - Нерухоме майно - нежиле приміщення (в літері «А»), загальною площею 278,6 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить на праві приватної власності ПУАТ «Фідобанк», відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04 вересня 2007 року, посвідченого Авдієнком Валерієм Вікторовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1393. - Нерухоме майно - нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 390,9 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , які належать на праві приватної власності ПУАТ «ФІДОБАНК», відповідно до Договору купівлі - продажу від 09 червня 2015 року, посвідченого Звєрьковою Наталією Володимирівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 725. - Нерухоме майно - нежиле приміщення, загальною площею 197,7 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності», відповідно до Договору купівлі- продажу нерухомого майна від 15 листопада 2007 року, посвідченого Авдієнком Валерієм Вікторовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1876.

25 лютого 2016 року, у відповідності до Заяви про розміщення банківського Депозиту №389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, між фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк», , було укладено Договір банківського вкладу № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, (депозитний рахунок НОМЕР_9) на суму депозиту 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. Відповідно до п. 9 Заяви про розміщення банківського Депозиту № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, Сторони домовились про автоматичне поновлення строку залучення депозиту за Договором банківського вкладу № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року.

25 лютого 2016 року, у відповідності до Заяви про розміщення банківського Депозиту №389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року, між фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк», , було укладено Договір банківського вкладу №389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року, (депозитний рахунок НОМЕР_8) на суму депозиту 20000000 (двадцять мільйонів) грн. 00 коп. Відповідно до п. 9 Заяви про розміщення банківського Депозиту № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року, Сторони домовились про автоматичне поновлення строку залучення депозиту за Договором банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року.

25 лютого 2016 року, у відповідності до Заяви про розміщення банківського Депозиту № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, між фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «ФІДОБАНК», , було укладено Договір банківського вкладу №389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, (депозитний рахунок № НОМЕР_5 ) на суму депозиту 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до п. 9 Заяви про розміщення банківського Депозиту № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, Сторони домовились про автоматичне поновлення строку залучення депозиту за Договором банківського вкладу № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року.

Листом від 23 травня 2016 року, ОСОБА_1 , повідомила Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», , про таке: Відмовляюсь від автоматичного поновлення строку залучення депозиту за Договором банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року, (депозитний рахунок № НОМЕР_8) укладеного між мною, фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк», , у відповідності до Заяви про розміщення банківського Депозиту № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року; відмовляюсь від автоматичного поновлення строку залучення депозиту за Договором банківського вкладу №3 89844-980/2016 від 25 лютого 2016 року, (депозитний рахунок № НОМЕР_9) укладеного між мною, фізичною особою ОСОБА_1 та ПУАТ «Фідобанк», , у відповідності до Заяви про розміщення банківського Депозиту № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року. Вимагаю після закінчення строку депозитів, а саме 26 травня 2016 року, Суму депозиту за договорами банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року та №389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року в сумарному розмірі 20 750 000 грн. та нараховані за вкладами відсотки перерахувати на мій особистий банківський рахунок, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (реквізити рахунку зазначалися у листі).

Проте, після закінчення строку депозитів, а саме з 26 травня 2016 року та до сьогоднішнього дня, суму депозиту за Договором банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року, (депозитний рахунок № НОМЕР_8) у розмірі 20000000 (двадцять мільйонів) грн 00 коп., суму депозиту за Договором банківського вкладу №389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року (депозитний рахунок НОМЕР_9) розмірі 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. та нараховані відсотки за даними депозитними вкладами не були сплачені. Позивач у позові підтверджує, що не може виконати взяті на себе зобов`язання в повному обсязі оскільки на момент закінчення строку вкладів у Позивача було введено тимчасову адміністрацію.

Листом від 21.06.2016 року № 2-3-2-2/690-ВА-ОГ Відповідача було повідомлено, що на підставі рішення НБУ від 20.05.2016 року № 8 «Про віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) прийнято рішення від 20.05.2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та про те, що Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день.

В подальшому, Відповідачу стало відомо, що на підставі рішення НБУ від 18.07.2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 року № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатору банку та про те, що з 08.10.2015 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам цього банку.

Проте, 26 червня 2016 року на поштову адресу Відповідача надійшло повідомлення від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПУАТ «Фідобанк» О.В. Коваленко №2-1-0-3-1/316-ВА про нікчемність договору, в якому повідомлялось про визнання нікчемними, на підставі підпункту 7 ч. 3 ст. 38 Закону, а саме, на підставі того, що ПУАТ «Фідобанк» уклав правочин, умови якого передбачають передачу майна з метою надання окремим кредиторам переваг, прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, нижчезазначених договорів: Договору іпотеки укладеного 02.11.2015 року між ПУАТ «Фідобанк» та громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_6 ), посвідченого Падалка Р.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстрованим номером № 7868; Договору про внесення змін № 1 до договору іпотеки від 02.11.2015 року, укладеного 26.11.2015 року між ПУАТ «Фідобанк» та громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_6 ), посвідченого Падалка Р.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстрованим номером № 8824; Договору про внесення змін № 2 до договору іпотеки від 02.11.2015 року, укладеного 25.02.2016 року між ПУАТ «ФІДОБАНК» та громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційндй номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_6 ), посвідченого Падалка Р.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстрованим номером № 1023.

В своєму повідомленні від 26 червня 2016 року №2-1-0-3-1/316-ВА про нікчемність договору, Позивач посилається на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який вказує, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, проте жодного обґрунтування щодо прийняття такого рішення Позивач не надав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу» державна служба здійснюється з дотриманням принципу професіоналізму - компетентного, об`єктивного і неупередженого виконання посадових обов`язків, постійного підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільного володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону.

Як вбачається з повідомлення, Позивач не надав жодного аналізу, пояснення, обгрунтування чи доводів щодо підстав визнання договору іпотеки нікчемним, що саме даний договір іпотеки підпадає під критерій нікчемності, передбачений п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також не вказав номер та дату рішення, яким Позивач визнав нікчемним договір іпотеки.

Укладені між Позивачем та Відповідачем договори розміщення банківських вкладів, що є основними договорами між Сторонами, укладались виключно в межах типових умов розміщення банківського вкладу «Добробут» ПУАТ «Фідобанк», жодних переваг щодо відсоткової ставки, строків та умов повернення вкладу, порядку виплати процентів тощо, які складають умови надання даної послуги Відповідачу не надавалось, а тому відсутні правові підстави стверджувати, що при укладенні договорів банківського вкладу (депозиту) було допущено порушення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Абзацом 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» закріплює, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття Іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним;знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно з абз. 6 ст. 3 Закону України «Про Іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, договір іпотеки є похідним договором, в даному випадку від договору банківського депозиту, питання дійсності якого не оспорювалось.

Враховуючи вищевикладене та те, що Позивачем не надано доказів того, що Договір банківського вкладу № 389745-980/2016 від 25 лютого 2016 року та Договір банківського вкладу № 389844-980/2016 від 25 лютого 2016 року є нікчемними в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому можливо вважати, що позовна вимога щодо визнання договору іпотеки, укладеного між Відповідачем та ПуАТ «Фідобанк», та застосування до нього наслідків нікчемності правочину є не обґрунтованою.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності.

З наведених статей виходить, що укладення договору іпотеки не є перевагою, наданою Відповідачу, оскільки даний іпотечний договір не входить до складу умов банківського вкладу, а є видом забезпечення виконання основного зобов`язання, в даному випадку договору розміщення банківського вкладу (депозиту), без передачі нерухомості фактично, чи права власності на таку нерухомість. Договір забезпечення має додатковий характер до основного зобов`язання та укладається між сторонами з метою гарантування та стимулювання до виконання зобов`язання. Договір іпотеки не передбачає виконання платежу чи передачі майна Відповідачу для надання йому переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Тим паче, що чинне законодавство України не забороняє укладення банками будь-яких договорів щодо забезпечення своїх зобов`язань перед фізичними особами та не передбачає підстав припинення іпотеки через визнання договору іпотеки нікчемним уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

ПУАТ «Фідобанк», будучи вільним в укладенні договору, здійснюючи свою діяльність, уклав договори банківського вкладу (депозиту) з Відповідачем з метою залучення коштів, належних вкладнику, та враховуючи внесену суму у загальному розмірі 20750000 (двадцять мільйонів сімсот п`ятдесят тисяч) гривень, уклав також договір забезпечення виконання зобов`язань за основними договорами - Договір іпотеки. В розпорядженні ПУАТ «Фідобанк» були і є кошти в розмірі 20750000 (двадцять мільйонів сімсот п`ятдесят тисяч) гривень, належні Відповідачу, які він до цього часу так і не повернув Відповідачу, незважаючи на кількісні звернення.

Отже, рішення, що укладений Договір іпотеки між Сторонами відповідає критеріям нікчемності п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставним, необгрунтованим та таким, що порушує чинне законодавство України.

Також Позивач в своїй позовній заяві зазначає Банк уклав договір, умови якого передбачають передачу майна Банка з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами.

Згідно з ч. 10 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» говорить, що Банк має право вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності.

Виходячи з положень вказаних статей, укладення договору іпотеки не є перевагою, наданою Відповідачу, оскільки такий іпотечний договір не входить до складу умов банківського вкладу, а є видом забезпечення виконання основного зобов`язання, в цьому випадку - договору розміщення банківського вкладу (депозиту), без передачі нерухомості фактично, чи права власності на таку нерухомість. Договір забезпечення має додатковий характер до основного зобов`язання та укладається між сторонами -з метою гарантування та стимулювання до виконання зобов`язання. Договір іпотеки не передбачає виконання платежу чи передачі майна Позивача для надання Відповідачу переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Тим більше, що чинне законодавство України не забороняє укладення банками будь-який договорів щодо забезпечення своїх зобов`язань перед фізичними особами та не передбачає підстав припинення іпотеки через визнання договору іпотеки нікчемним уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Щодо клопотання відповідачів про застосування наслідків спливу позовної давності, суд зазначає наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначено у позовній заяві, 20.07.2016 року на підставі Договору іпотеки ОСОБА_1 здійснила задоволення своїх вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на іпотечне майно шляхом реєстрації за собою права власності на спірне нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду вирішила виключну правову проблему, яка стосується визначення початку перебігу позовної давності у правовідносинах щодо витребування майна від добросовісного набувача.

Так, передаючи справу на розгляд Великої Палати, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив про необхідність вирішення питання щодо застосування судами положень статей 256, 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності у правовідносинах, що регулюються ст. 388 ЦК України, а саме з моменту, коли особа довідалася/або могла довідатися про момент порушення її права, тобто з вибуття майна із власності або користування чи з моменту набуття майна особою, у якої це майно перебуває на час подачі позову.

За результатами розгляду справи Велика Палата дійшла висновку, що з огляду на принцип непорушності права володіння майном початок перебігу позовної давності обчислюється з моменту, коли майно вибуло з власності власника. При цьому Суд зауважив, що строк позовної давності не підлягає поновленню у разі укладання надалі договору купівлі-продажу відповідного майна.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс 19).

Тобто датою вибуття спірного майна з власності ПУАТ «ФІДОБАНК» є 20.07.2016 року. Виходячи з цього, строк позовної давності щодо витребування такого майна тривав до 20.07.2019 року. Позивач же звернувся з цим позовом лише у квітні 2021 року, після спливу строку позовної давності.

Відповідно до частин 3-4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Зокрема, ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 80 ЦПК України.

На підставі ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», при ухваленні рішення суд відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінює докази з урахуванням вимог ст. ст. 58 та 59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК України.

Проте доводи позивача є безпідставними, оскільки спростовуються в силу відсутності наданих документів і ґрунтуються виключно на припущеннях.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 229 Цивільного процесуального кодексу України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно до ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, достовірних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесенні позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лімітед Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Фідобанк» про застосування наслідків нікчемного правочину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Ю.Ю. Мазур