Справа № 175/6220/23
Провадження № 2о/201/11/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Батманової В.В.

при секретарі Турбаївській М.В.

присяжних Кротової Р.Ф.

Лапшевої Н.М.

за участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заявника та заінтересованої особи адвокат Соболь О.І.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення.

В обґрунтування заявлених вимог було зазначено, що заявник ОСОБА_1 бажає всиновити повнолітню особу - ОСОБА_2 , який є сином його дружини ОСОБА_3 .

Вказав, що ОСОБА_3 від шлюбу з ОСОБА_4 , який був зареєстрований 12.08.1988, має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_4 фактично припинилися в 1996 році, вони проживали роздільно, не вели спільного господарства, але офіційно шлюб було розірвано у 2003 році, відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, яке набрало чинності 18.12.2003.

З 1996 року ОСОБА_3 (заінтересована особа 2) та заявник проживали однією сім`єю разом з сином ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (заінтресована особа 1), якому було на той час 6 років.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 фактично перебували в шлюбних відносинах з 1996 року до моменту реєстрації шлюбу між ними 02.05.2023. Вони тривалий час не оформлювали шлюбні відносини з причини уникнення ризиків визнання їх афілійованими особами у корпоративних відносинах, зацікавленими особами в законодавстві про банкрутство, пов`язаними особами в оподаткуванні.

Біологічний батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 не брав участі у вихованні сина, не сплачував кошти на утримання сина. За свого життя ОСОБА_4 не визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_2 , родина ОСОБА_4 теж не визнавала його батьківство щодо ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина померлого - ОСОБА_5 не визнала права ОСОБА_2 на спадкування за законом за своїм біологічним батьком, стверджуючи, що вона є єдиною спадкоємицею.

Заявник вважає, що таким чином заява про усиновлення ОСОБА_1 ОСОБА_2 має на меті юридичне закріплення фактично існуючих родинних відносин між заявником і заінтересованою особою 1 як батька і сина з 1996 року по теперішній час і полягає в усиновленні одним з подружжя дитини другого з подружжя.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити пояснивши, що після початку фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_3 , він став фактичним батьком її сина - ОСОБА_2 , оскільки справжній батько, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків та ніколи не приймав участі у вихованні дитини.

ОСОБА_2 заяву підтримав, наголосив на тому, що мав рідного батька, однак останній не приймав участь в його вихованні і ОСОБА_1 був йому справжнім батьком. Наголосив, що має право на повноцінну сім`ю, а тому вважає усиновлення таким, що відповідає його інтересам.

ОСОБА_3 підтримала заяву, наголосила на тому, що заявник ОСОБА_1 завжди ставився до її сина, як до рідного, а тому усиновлення цілком відповідає інтересам родини.

Адвокат Соболь О.І. наголосила на тому, що бажання мати сім`ю та повноцінну родину є конституційним право людини, а отже заява підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши думку заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 26), які перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1988 року (а.с. 25).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2003 року шлюб було розірвано.

ОСОБА_4 , батько заінтересовані особи 1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.07.2017 (а.с. 28). На момент смерті батька ОСОБА_2 був повнолітньою особою, крім того сторонами не надано а судом не встановлено доказів не виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 02.05.2023 було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.05.2023 (а.с.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини.

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що у зв`язку із включенням у СК України правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття.

З вищезазначеної норми вбачається, що для усиновлення повнолітньої особи необхідна наявність хоча б однієї умови: якщо в особи, яку бажають усиновити, не має батька, або не має матері, або якщо батько чи мати були позбавлені батьківських прав. І лише встановивши наявність хоча б однієї з вищезазначених умов, після цього суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема встановлює відсутність у нього своїх дітей та інші істотні обставини. Слід зазначити, що під терміном «не має батька, матері» слід розуміти, що цих осіб (особи) немає в живих і вони (або одна особа) померли до досягнення усиновленою особою її повноліття.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 мав обох батьків, зокрема батька, який не був позбавлений батьківських прав відносно нього, то наявність однієї лише обставини на яку посилається заявник про те, що він був фактичним батьком дитини і вони хочуть бути родиною юридично, не є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 208 Сімейного Кодексу України, главою 5 розділу IV ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усиновлення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : В.В. Батманова

Присяжні Н.М. Лапшева

Р.Ф. Кротова