РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 грудня 2024 рокуСправа № 495/3734/24
Номер провадження 2/495/2527/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,

встановив:

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № R06767/2020 від 18.11.2020 у розмірі 37 990,11 грн.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовна заява мотивована тим, що 18.11.2020 між Публічним Акціонерним товариством «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір № R06767/2020 від 18.11.2020 про споживчий кредит за умовами п. 1.1 якого на умовах цього Договору Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: на споживчі цілі: 20 000грн, строк кредитування з 18.11.2020 по 17.11.2023, зі сплатою щомісяця процентів за фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість за Кредитним договором у сумі 37990 грн 11 коп., що складається з 17043 грн 22 коп. заборгованості за основним договором, 6 грн 89 коп. заборгованості за відсотками, 20940 грн 30 коп. заборгованості за комісією.

1.2. Відзиву на позов відповідач суду не подав.

2. Рух справи у суді

Ухвалою від 12.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 11.09.2024, відкладено на 17.10.2024, 18.11.2024, 23.12.2024.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився; у письмовій заяві від 10.09.2024 просив справу розглянути без його участі; проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про дату, час, місце судового розгляду належно повідомлений шляхом направлення судових повісток; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи не заявив.

Керуючись статтею 280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 28.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «МТБ Банк» з заявою про приєднання до Договору банківського рахунку та надання послуг дистанційного банківського обслуговування.

28.10.2019 відповідачу у ПАТ «МТБ Банк» було відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 .

18.11.2020 року між Публічним Акціонерним товариством «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № R06767/2020 про споживчий кредит, за умовами п. 1.1 якого на умовах цього Договору Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: на споживчі цілі: 20000 грн, строк кредитування з 18.11.2020 по 17.11.2023, зі сплатою щомісяця процентів за фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних.

Згідно умов п. 1.2 Договору Банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі визначені вищезазначеним кредитом.

Кредит надається позичальником шляхом шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «МТБ Банк».

Пунктом 1.4 Кредитного договору, встановлено, що сума отриманого кредиту погашається щомісяця на рахунок № НОМЕР_2 в розмірі, зазначеному в Графіку платежів.

Згідно п. 1.5 Кредитного договору та Графіку платежів, позичальник сплачує комісії за зарахування кредитних коштів на рахунок, вказаний у п.1.2 зазначено кредитного договору та щомісячну комісію за розрахунково-касове обслуговування, розмір та порядок сплати яких зазначено в Графіку платежів на рахунок вказаний у п. 1.4 цього договору.

Однак, відповідачка неналежно виконує свої обов`язки щодо повернення кредиту.

Відповідно до розрахунку наданого разом з матеріалами справи до договору № R06767/2020 від 18.11.2020, станом на 10.04.2024, відповідач фактично погашав тіло кредиту 28.12.2020 у розмірі 556 грн 78 коп.; 14.05.2021 у розмірі 700 грн; 17.01.2022 у розмірі 1000 грн; 24.02.2024 у розмірі 700 грн.

Отже станом на 10.04.2024 фактично погашено тіло кредиту 2956 грн 78 коп., залишена непогашена сума заборгованість за тілом кредиту у сумі 17043 грн 22 коп.

Станом на 10.04.2024, відповідачем фактично погашено % кредиту у сумі 0,22 грн, залишена не погашена сума заборгованості за % - 6 грн 89 коп.

За розрахунком позивача, станом на 10.04.2024 відповідачем фактично погашено комісії у сумі 598 грн, залишена непогашена сума заборгованості за комісіями у сумі 20 342 грн.

Отже станом на 10.04.2024 заборгованість за договором про споживчий кредит № R06767/2020 від 18.11.2020 становить 37990 грн 11 коп.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, яка в силу частини другої статті 1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 набрав чинності 10.06.2017. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Отже, позивачем доведено розмір заборгованості за кредитним договором №R06767/2020 від 18.11.2020 у сумі 17043 грн 22 коп. за тілом наданого кредиту, у сумі 6 грн 89 коп. за відсотками (що підтверджено зокрема випискою по особовому рахунку); відповідач таку обставину не заперечив і не спростувала.

Відтак в цій частині позов підлягає задоволенню.

Керуючись наведеними нормативними приписами, враховуючи правову позицію, сформовану ВП ВС у справі № 496/3134/19, умову договору (пункт 1.5) про встановлений розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитного рахунку (598 грн) суд оцінює як нікчемну.

Тому у задоволенні позову у частині стягнення з відповідача 20940 грн 30 коп. заборгованості за комісією суд відмовляє.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1359 грн 60 коп. (3028 грн х 44,9% : 100%) витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Публічного Акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства «МТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R06767/2020 від 18.11.2020 у сумі 17050 грн 11 коп. (сімнадцять тисяч п`ятдесят грн 11 коп.).

У задоволенні решти позову (у сумі 20940 грн 30 коп.) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства «МТБ Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1359 грн 60 коп. (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять грн 30коп).

Копію рішення направити учасникам справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Повний текст складено 26.12.2024

Повне найменування сторін:

позивач Публічне Акціонерне товариство «МТБ Банк», , місцезнаходження: провулок Миру, 28, місто Чорноморськ, Одеська область, 68003;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.Ф. Волкова