Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8243/23 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І.М.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/8243/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - Ляхова Олександра Валерійовича на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Єригіної І.М. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Ляхова О.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_3 - Ляхов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2024 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задоволено, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 25.10.2023 представник ОСОБА_3 - Ляхов О.В. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив попередній розрахунок суми судових витрат в розмірі 50 000 грн. Вказав, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані в судовому засіданні або протягом 5 днів після винесення рішення в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України (т.1. а.с. 59).

Повноваження Ляхова О.В. на представництво інтересів ОСОБА_3 підтверджуються ордером (т. 1, а .с. 60).

У запереченнях на відповідь на відзив представник ОСОБА_3 - Ляхов О.В. повторно заявляв про стягнення витрат на правничу допомогу (т.1. а.с. 128- зворот).

У судовому засіданні 27.05.2024 представник АТ «Сенс Банк» - Михніцький Г. заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (т.1 а.с. 172).

03.06.2024 представник ОСОБА_3 - Ляхов О.В. за допомогою підсистеми «Електронний Суд» надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ "Сенс Банк" на користь ОСОБА_3 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. (т .1 а.с. 183).

На підтвердження розміру витрат додав - договір про надання правничої допомоги, укладений 18.10.2023 року між ОСОБА_3 та адвокатом Ляховим О.В.;

додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №23/23 від 18.10.2023 року;

акт виконаних робіт №1-1-23/23 від 31.05.2024 року (т.2 а.с. 185-188).

18.06.2024 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» представник АТ «Сенс Банк» - Михніцький Г. подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (т.1 а.с. 191- 193).

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі. Таким чином, з огляду на те, що заява про стягнення витрат на правову допомогу подана з порушенням вимог ст.ст. 141, 246 ЦПК України, суд відмовив в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Переглядаючи вказане додаткове рішення колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи […] ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23.12.2024, рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення - про задоволення позову.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 133, частини другої статті 137, частини другої статті 141 ЦПК України сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката, які розподіляються між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 травня 2024 року, скасування рішення суду першої інстанцій та постановлення у справі нового судового рішення про задоволення позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому підстав для стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку на користь сторони відповідача з урахуванням положень ЦПК немає.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_3 - Ляхова О.В. про ухвалення додаткового рішення.

Окрім того, відповідно до положень статті 270 ЦПК України у разі відмови в прийнятті додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

А тому колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката Ляхова Олександра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення з інших підстав.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - Ляхова Олександра Валерійовича задовольнити частково.

Додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2024 року скасувати, в задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката Ляхова О.В. про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: