Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/4017/24
Провадження № 2/650/1530/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

26 грудня 2000 року був укладений договір дарування жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В серпні 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовці збройних сил рф, пограбували будинок, що належить позивачу, а також, до червня 2023 року в результаті артилерійних обстрілів, трикімнатний будинок було пошкоджено.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка № 390723524 від 13.08.2024, у державному реєстрі речових на нерухоме майно, відомості про зареєстроване право власності на вищевказаний будинок, відсутні. Житловий будинок позивача, під час бойових дій, зруйнований, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 10.12.2021 року № 1280 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.07.2023 № 7101-.

ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі укладеного договору дарування жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу, Бабченко М.Д., місто Берислав Херсонської області від 20.12.2000 року ОСОБА_2 як власник будинку виготовив технічний паспорт на житловий будинок від 29.10.2015 року.

В цьому будинку позивач зареєстрований з 16.05.1995 року по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 10.12.2021р. за № 1280. Присадибну ділянку, виділену для будівництва та обслуговування даного житлового будинку ОСОБА_2 приватизовано, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 741449 від 14.01.2008 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка № 390723524 від 13.08.2024, у державному реєстрі речових на нерухоме майно, відомості про зареєстроване право власності на вищевказаний будинок, відсутні. Житловий будинок позивача, під час бойових дій, зруйнований.

Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень будинку на теперішній час неможливо, беручи до уваги небезпекову ситуацію. 23 лютого 2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 2923-IX «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Зазначений закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення» (далі - Порядок) та від 30.05.2023 № 600 «Про затвердження Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна» затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Відповідно до п.3 ч.13 Порядку, для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію.

Тобто однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно цих положень є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2 ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Державна реєстрація права власності згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 р. (далі - Закон №1952-IV) з 1 січня 2013 року проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід чи припинення такого права, за результатом проведення якої, видається інформація з Державного реєстру прав. Зокрема, на підставі п.1 ст. 27 Закону №1952-IV, документами, які посвідчують право власності, можуть бути: договір купівлі-продажу, договір дарування, свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину тощо.

Позивач, маючи договір дарування, не вносив до державного реєстру після 2013 року інформацію про власність на майно.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 2. ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 р. речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону №1952-IV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Згідно п.1.4 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.1996 р. за №31/1056 (далі - Наказ№56), державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснювали станом на 1996 рік державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок коштів власників нерухомого майна. Реєстрація проводилася в такому порядку: а) заявник подавав до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлюючого документу (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчав законність та повноту документів і на підставі їх робив відповідний запис в реєстрову книгу (п. 2.2. Наказу №56).

Відповідно до п. 4.1. Наказу №56, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводилося з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку N 12: державними органами приватизації: наймачам квартир в державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 р.

Відповідно до 4.4 ст. З Закону №1952-IV, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 27 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 13, 200, 209, 259, 263 265, 279, 280 - 289 ЦПК України, ст. ст. 220, 328, 334, 392 ЦК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за технічним паспортом: загальна площа 74, 2 кв.м., житлова 49, 4 кв.м, допоміжна (підсобна) 24, 8 кв.м, Літ.А-жилий будинок, літ. «Б» - гараж з погрібом, літ «В» кухня, літ - «Г Л» сараї, літ. -Ж -туалет, №1,2 огорожа, №3 водопровід. Призначення частин приміщень: вітальня, (площа за внутрішнім обміном) 25, 4 кв.м., жила- 9,7 кв.м., жила - 14,3 кв.м., коридор 7, 0 кв.м., санвузол 7, 3 кв.м., кухня 10, 5 кв.м. Жилий будинок рік побудови 1970 року, кількість поверхів-один.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК