Дата документу 05.02.2024 Справа № 334/8025/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8025/23 Головуючий у 1 інстанції: Фетісова М.В.
Провадження № 22-ц/807/260/24 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 25.11.2015 та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки щодо виконання умов договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 22.05.2023 виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 59 615,53 гривень.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 25.11.2015 в сумі 48 398 (сорок вісім тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 69 копійок станом на 22.05.2023.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 2 179 (дві тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуальногоправа, просить заочне рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути заборгованість за процентами.

В обґрунтування доводів апеляційноїскарги зазначено, що 01.10.2021р. відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22.05.2023р. має заборгованість 59 615,53 грн., яка складається з наступного: 48 398,69 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 11 216,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просить стягнути борг за відсотками у розмірі 11216,84 грн., які нараховані після 01.10.2021р., тобто після узгодження умов кредитування за процентною ставкою 42%, як і передбачено заявою.

Вважає, що, підписавши вказану заяву, відповідач відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, а тому відхилення змісту заяви від 01.10.2021р. як доказу узгодження відсотків судом є неправомірними, а також є безпідставними посилання суду на те, що позивач не надав документів, які б підтверджували погодження між сторонами всіх умов надання банківських послуг, у тому числі, обов`язку позичальника зі сплати процентів.

Крім того, як слідує з виписки по картрахунку, відповідач здійснював часткове погашення заборгованості і після підписання заяви від 01.10.2021р., а значить погодився із даними умовами.

Враховуючи те, що відсотки за користування кредитом в сумі 11 216,84 грн. були нараховані вже після підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 01.10.2021р., якою сторони погодили нарахування відсотків за користування кредитом, комісії за обслуговування (членський внесок), пені за прострочку за кредитом, вказані відсотки за користування кредитом підлягають стягнення з відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи відповідно до приписів ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року № 186/1743/15-ц, також зазначено, що у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в частині відмови в позовних вимогах щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із п.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача про стягнення процентів за кори-стування кредитом, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки, вказані платежі не передбачені умовами договору від 25.11.2015, якими є анкета-заява відповідача.

Колегія суддів, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, не може повною мірою погодитися із зазначеними висновками суду. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі наданих сторонами і досліджених судом доказів, правильно встановивши характер спірних правовідносин щодо існування між сторонами договірних відносин на підставі заяви від 25.11.2015р., у зв`язку із чим стягнув заборгованість за тілом кредиту, але невірно встановив обставини щодо відсутності узгоджених інших умов кредитного договору, зокрема, щодо відсотків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25.11.2015 відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії із встановленим банком кредитним лімітом, що також підтверджується випискою про рух коштів за договором № б/н за період 10.08.201526.05.2023,.

До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі Тарифи) та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.11.2015.

Відповідно до довідки про видані картки, відповідачу було надано дві кредитні картки, останню 06.08.2019 з терміном дії до травня 2023 року.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт відповідачу банком був збільшений з 10 400 гривень до 49 000 гривень.

Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів за договором № б/н за період з 10.08.2015 26.05.2023 заборгованість за договором станом на 22.05.2023 становить 59 615,53 гривень.

Цих встановлених судом першої інстанції обставин не заперечує і не оспорює апелянт у скарзі.

На стадії апеляційного розгляду колегія перевіряє рішення суду щодо відмови у стягненні відсотків.

Досліджуючи доводи скарги банку в тій частині, що між сторонами в заяві було узгоджено й інші істотні умови кредитного договору, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка була підписана ОСОБА_1 25.11.2015р., останній зазначив свої персоніфіковані анкетні дані, відомості про роботу і заробіток та іншу інформацію щодо себе.

У цій заяві малась згода ОСОБА_1 про те, що ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомився. Також засвідчив, що він отримав їх екземпляри шляхом самостійного роздрукування ( а.с. 18).

Таке узгодження умов кредитного договору суд першої інстанції вважав неналеж-ним, оскільки вказані документи не виконані у вигляді письмового договору, підписаного сторонами.

Але при дослідженні матеріалів справи суд не звернув уваги на те, що крім анкети-заяви від 25.11.2015р., в них мається окремий документ заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 01.10.2021, яка підписана ОСОБА_1 електронним підписом (а.с. 19-30).

У цій заяві мається розділ 1. «Істотні умови договору «Кредитні картки», де визначено тип кредиту відновлювана кредитна лінія, а також визначені умови залежно від виду картки, серед яких є картка «Універсальна», яку отримав відповідач для використання.

Згідно з довідкою про видані кредитні картки, яку суд прийняв як доказ у справі та обговорив його доказове значення для встановлення обставин їх отримання відповідачем, ОСОБА_1 отримав у банку саме картку «Універсальна», а тому суд мав дослідити, які умови передбачені у цьому випадку для кредитування шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на таку картку, але уваги на вказаний документ взагалі не звернув, не дослідив його та не надав йому правову оцінку, тобто припустився неповноти у дослідженні доказів та встановленні фактичних обставин справи на їх підставі.

Цей доказ колегія вважає належним і допустимим, оскільки така заява підписана електронним підписом відповідача, а тому такий договір вважається укладений у письмовій формі.

З цієї заяви від 01.10.2021 вбачається, що для картки «Універсальна» розмір кредитного ліміту не може перевищувати 200 000 грн., процентна ставка визначена у розмірі 42,0 % річних, вона є фіксованою, змінюваної ставки не передбачено.

В цій заяві визначені також загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом в межах пільгового періоду та поза його межами, реальна річна процентна ставка при здійсненні розрахунків в межах пільгового періоду та поза його межами, порядок повернення кредиту (кількість, розмір платежів, періодичність внесення), насідки прострочення виконання зобов`язань за договором у вигляді пені, підвищеної процентної ставки при невиконанні зобов`язання у розмірі 84,0 %, передбачені програми «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка» та їх істотні умови.

Відповідно до положень п. 2.1.1.3.3 цієї заяви, нарахування процентів здійснюється в останній календарний день місяця. Розрахунок процентів здійснюється щодня на суму трат кредиту, зокрема, для картки «Універсальна» за методом «факт/факт»: для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році.

У відповідності з п. 2.1.1.3.1 заяви, клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі, за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, першого числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань у клієнта.

Отже, істотні умови кредитного договору з використанням кредитної картки «Універсальна» є повністю узгодженими між сторонами, зокрема, порядок нарахування і сплати процентів і їх розмір.

У такому разі, припустившись неповноти у з`ясуванні обставин справи, суд дійшов помилкового висновку про те, що відсотки не погоджувались між банком та позичальником в цій справі.

Щодо розміру заборгованості по відсоткам, то вона підтверджується належним розрахунком, у якому банк здійснив їх нарахування відповідно до приписів заяви про приєднання до Умов і Правил надання послуг від 01.10.2021.

З розрахунку заборгованості при цьому вбачається, що погашення за анкетою-заявою від 25.11.2015р. повністю 29.02.2020р. проведені відповідачем, а заборгованість почала утворюватись заново 21.10.2021р., тобто вже після підписання відредагованої по-іншому заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 електронним підписом та у якій всі істотні умови кредитного договору, зокрема, відсотки, їх ставки та порядок нарахування і сплати належним чином прописані, а відтак погоджені сторонами.

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає апеляційну скаргу банку обгрунтованою, тому відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України задовольняє її і скасовує рішення суду в оскаржуваній частині із задоволенням позовних вимог банку про стягнення відсотків в сумі 11216,84 грн.

Змінюючи рішення в оскаржуваній частині, колегія відповідно до ч. 13 статті 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

За подання позову матеріального характеру з ціною на суму 59 615,53 грн. позивач сплатив судовий збір в загальній сумі у розмірі 2 684 грн.

В суді першої інстанції при задоволенні частини позову та стягненні на користь банку тіла кредиту в сумі 48 398,69 грн. судом був стягнутий судовий збір в сумі 2 179,00 грн., тобто різниця судового збору в розмірі 505,00 грн. була сплачена банком за вимоги щодо заборгованості по відсоткам, яка підлягає компенсації банку за рахунок відповідача

у зв`язку із задоволенням цієї вимоги на стаді апеляційного розгляду.

Банком за подання апеляційної скарги на рішення в частині відмови в задоволенні його позову щодо відсотків сплачено судовий збір в сумі 4026,00 грн., що становить розмір судового збору, який належало би сплатити за оскарження рішення суду першої інстанції в цілому.

Але, оскільки банком оскаржувалось рішення лише в частині відсотків, то судовий збір за подання скарги на рішення в цій частині мав складати 505 х 150 : 100 = 757,50 грн., та лише ця сума може бути стягнута на користь банку з відповідача, оскільки зайво сплачений судовий збір не може бути компенсовано за рахунок відповідача, який відповідає лише в певних межах, встановлених законом.

Всього підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку судовий збір в сумі 505,00 + 757,50 грн. = 1 262,50 грн.

Решту судового збору у зайво сплаченій сумі за подання апеляційної скарги позивач може просити повернути відповідно до приписів ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2023 року у цій справі в оскаржуваній частині скасувати.

Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за відсотками задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг станом на 22.05.2023р. в розмірі 11 216,84 (одинадцять тисяч двісті шістнадцять) гривень 84 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» суму сплаченого судового збору у розмірі 1262 (одна тисяча двісті шістдесят дві) гривень 50 копійок.

В іншій частини рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та в апеляційному порядку не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 05 лютого 2024 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова