Справа № 477/1231/21
Провадження № 2/477/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем - Крошніною А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2021 року представник позивача - адвокат Сафронов Ю.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між двоюрідним братом та сестрою. Визначити позивачу додатковий строк для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця з дня набрання рішення законної сили. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 10,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та зареєстровану за ОСОБА_3 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-MK №006160.

За клопотанням представника позивача позовна заява в частині щодо визначення позивачу додаткового строку для подачі до нотаріуса заяви для прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 залишена без розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна сестра ОСОБА_2 після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Жовтневого району, яка належить її матері ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-МК №006160, та яку вона фактично успадкувала після її смерті.

Спадкоємці першої черги, а також ті, що мають обов`язкову частку відсутні. Батько сестри - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При зверненні до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, а також доказів, що підтверджують факт родинних відносин між ним та сестрою.

Нині захист його спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту родинних відносин між ним та померлою двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , а також визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом в судовому порядку.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач - Галицинівська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, про що постановлена відповідна ухвала 28 липня 2021 року.

27 червня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , 1928 року народження, про що виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області складений актовий запис про смерть 17 квітня 2003 року № 29, що підтверджується копією актового запису про смерть №29 від 17 квітня 2003 року (а.с. 31) та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25 жовтня 2019 року № 4 (а.с. 32-33).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 10,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Миколаївського (колишнього - Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 11 жовтня 2001 року, серії ІV-МК, №006160, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Лиманівської сільської Ради народних депутатів від 30 березня 2001 року №8 (а.с. 43).

На день смерті ОСОБА_3 разом із нею були зареєстровані та проживали: донька - ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_5 , відповідно до довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18 листопада 2019 року №1696 (а.с. 44).

Донька померлої ОСОБА_2 уклала шлюб 02 липня 1977 року, зареєстрований виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. При реєстрації шлюбу було змінено прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », вказане підтверджується копією запису акту про укладання шлюбу від 02 липня 1977 року №21 (а.с. 39), копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 22 січня 2020 року №4 (а.с. 36-38).

Чоловік спадкодавця ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про смерть від 15 травня 1995 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 77), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до смерті спадкодавця.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18 листопада 2019 року № 1695 на день його смерті з ним були зареєстровані та проживали дружина - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_2 та онука - ОСОБА_5 (а.с. 46)

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері.

З огляду на Інформаційну довідку за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 серпня 2021 року №65922086 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 98,99).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 21 січня 2020 року №5 (а.с. 40-41) та копією актового запису про смерть від 12 березня 2012 року №19 (а.с. 42).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 11 листопада 2019 року № 1694 (а.с. 45) та виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26 лютого 2021 року №198 (а.с. 48) на день смерті разом з ОСОБА_2 ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Її донька ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про смерть від 09 лютого 2004 року, серії НОМЕР_2 (а.с. 77).

З огляду на Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 серпня 2021 року № 65922090 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 100, 101).

Чоловік ОСОБА_9 , який є спадкоємцем першої черги, оскільки на момент її смерті з нею не проживав, вважається таким, що не прийняв фактично спадщину, з огляду на Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 серпня 2021 року № 65922090 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався.

Позивач є сином ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 лютого 1987 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 14).

Як зазначив, у позовній заяві позивач його батько ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та батько померлої сестри ОСОБА_4 є рідними братами.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до свідоцтва про смерть від 17 липня 2018 року, серії НОМЕР_4 (а.с. 20).

Як на доказ зазначеного, посилається на довідку виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року №1930, в якій вказано, що ОСОБА_3 , 1928 року народження, та ОСОБА_4 , 1933 року народження, дійсно були ОСОБА_1 , 1970 року народження, рідними тіткою та дядьком. ОСОБА_4 і ОСОБА_10 , 1952 року народження, були рідними братами. Інформація надана та підтверджена жителями села Лимани Вітовського району Миколаївської області та ОСОБА_1 (а.с. 49).

Крім цього, посилається на актовий запис про народження свого батька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , № 19 складений виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 вересня 1952 року (а.с. 16) та Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 23 січня 2020 року № 6 (а.с. 17-19) де батьками зазначені: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Водночас, надати актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , позивач позбавлений можливості, оскільки з огляду на відповідь Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25 жовтня 2019 року №628/15.17-4.9 в архіві відділу відсутній актовий запис про народження на ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , що проживав с. Лимани Вітовського району Миколаївської області (а.с. 25).

Крім цього, Державний архів Миколаївської області позбавлений можливості підтвердити відомості про народження ОСОБА_4 , у 1933 році в с. Лупареве Жовтневого району Миколаївської області, оскільки актові записи підвідділу ЗАГС Лупаревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про народження за 1933-1934 роки на зберігання до державного архіву не надходили (а.с. 26).

Також, звернувшись до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо надання актового запису про шлюб ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , що проживав в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області. Перевірку проведено з 1933 року по 1995 рік (а.с. 25).

Крім цього, в архіві Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відсутній актовий запис про шлюб ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , що проживав в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області. Перевірку проведено з 1950 року по 1995 рік (а.с. 30).

Як вказав позивач у позовній заяві відсутність вказаних актових записів зумовлено тим, що ОСОБА_4 на момент одруження та народження доньки - ОСОБА_13 проживав в м. Пенза, що на сьогодні є територією російської федерації.

На запит представника позивача - адвоката Сафронова Ю.І. Управлінням записів актів цивільного стану Пензенської області йому було надано відповідь від 21 липня 2021 року №1419-490/01-16 з огляду на зміст якої, роз`яснено що пересилка документів про актовий запис та інші документи здійснюється через компетентні органи, а саме органи реєстрації актів цивільного стану України або Міністерство юстиції України (а.с. 85).

22 грудня 2021 року за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів: належним чином завірену копію актового запису про шлюб укладеного між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженцем с. Лупареве Жовтневого району Миколаївської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженкою с. Ковалейки Лунинського району Пензенської області Росія (приблизний час реєстрації шлюбу 1950-1953 роки, РАЦС м. Пенза Російської Федерації або РАЦС Лунинського району Російської Федерації); актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (вірогідне місце реєстрації народження РАЦС м. Пензи, Росія).

До компетентного органу російської федерації сформовано доручення про надання документів, що витребовуються. Провадження зупинено до надходження відповіді до компетентного органу іноземної держави.

01 березня 2023 року за клопотанням представника позивача - адвоката Сафронова Ю.І. провадження у справі поновлено, оскільки 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», що зумовлює неможливість надходження будь-якої відповіді до компетентного органу іноземної держави.

Через вищевикладене до суду на стан розгляду справи будь-які докази, що випробовувалися не надходили.

Як на єдиний доказ родинних відносин посилається на покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які зазначили, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , були їх односельцями та рідними братами. Останні проживали зі своїми батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно в 1950 році ОСОБА_4 виїхав до Росії по роботі, там він одружився з ОСОБА_3 . В них народилася донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Приблизно 1953-1955 роках ОСОБА_4 повернувся разом з сім`єю в Україну та придбав будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

В свою чергу, ОСОБА_10 постійно проживав в с. Лимани придбав будинок по АДРЕСА_3 , та одружився. В 1970 році у нього народився син - ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є братом та сестрою. Остання, в зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 », а в 1970 році в неї народилася донька ОСОБА_17 . Сім`ї між собою родичалися та допомагали один одному.

ОСОБА_2 залишилася проживати одна за адресою своїх батьків: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 вона також померла. Після її смерті не залишилося близьких родичів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_2 має юридичне значення, для оформлення позивачем в нотаріальному порядку спадщини за заповітом після смерті останньої.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт того, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, атому заявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. при зверненні ОСОБА_1 з заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 були надані письмові роз`яснення щодо неможливості оформлення спадщини, оскільки ним був пропущений встановлений законом строк для звернення з заяво, до того ж не надані докази, підтверджуючі родинні відносини зі спадкодавцем (а.с. 30).

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 через відсутність доказів родинних відносин з померлою, а також правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (а.с. 161-162).

Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Згідно зі статтею 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Положеннями статті 1265 ЦК України встановлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.

Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до вимог статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Судом встановлено, що позивач не має іншої можливості захистити своє невизнане та оспорюване право, крім його захисту в судовому порядку.

Враховуючи, що на момент смерті спадкодавця усі її родичі першого-третього ступеню споріднення померли, а чоловік ОСОБА_9 , як спадкоємець першої черги своїм правом не скористався та на час розгляду справи відсутні відомості щодо його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, спадкоємці, які мають право на обов`язкову частину відсутні, оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1265 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , право власності на земельну ділянку площею 10,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лиманівської сільської ради Миколаївського (колишня назва Жовтневого, Вітовського) району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії VІ-МК №006160, виданого 11 жовтня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2249, виданого на ім`я ОСОБА_3 ,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 19, зроблений виконкомом виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 12 березня 2012 року).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_5 ;

відповідач - Галицинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, адреса: вул. Центральна, 1, с. Галицинове Миколаївського району Миколаївської області, .

Суддя В.В.Полішко