г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2410/24
Номер провадження 2/213/1240/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заявуОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання нежитлового приміщення житловим приміщенням та про визнання права користування ним, зобов`язання вчинити певні дії.

18 грудня 2024 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову. Просить заборонити Управлінню комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та третім особам вчиняти будь-які дії зі спірним нежитловим приміщенням до вирішення спору по суті; зобов`язати виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради розглянути питання про видачу ордеру на жиле приміщення.

Перевіривши заяву на дотримання вимог ст.ст. 150, 151 ЦПК України, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Разом з тим, позивач обрала такий вид забезпечення позову (заборона вчиняти будь-які дії, без конкретизації, які саме дії позивач має на увазі), який не передбачений ст. 150 ЦПК України.

Оскільки ЦПК України передбачена можливість забезпечення позову шляхом зобов`язання вчинити певні дії лише у випадку, коли спір виник із сімейних правовідносин, такий вид забезпечення позову, як зобов`язання розглянути питання про видачу ордеру на жиле приміщення, заявлений ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 150 ЦПК України.

Крім того, зазначений пункт заяви є ідентичним пункту позовних вимог, що є порушенням вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України, якою визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4, 6 частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

В порушення зазначених вимог ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність забезпечення позову, у заяві не зазначено, які дії Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради та третіх осіб свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду

Крім того, заявником не обґрунтовано застосування саме запропонованого нею виду забезпечення позову.

Також заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене заява про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

ЗаявуОСОБА_1 про забезпечення позову повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали та її підписання 25 грудня 2024 року.

Суддя В.В. Попов.