Номер провадження: 2/205/4491/24
13 грудня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене відшкодування,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене відшкодування.
Отже, до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги у порядку регресу на стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 24 086 грн. 02 коп.
У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 086 грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» зазначає про повнепідтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом також встановлено, що 01.08.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» було укладено Договір добровільного страхування кредитів № 16.
Згідно із п.п. 4.4.5 Договору добровільного страхування кредитів Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від кредитної спілки «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору.
У відповідності до п.п. 4.4.6 договору добровільного страхування, протягом 5 робочих днів після отримання від кредитної спілки «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування.
Згідно із п. 5.8 договору добровільного страхування, після отримання страхового відшкодування, Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» за вимогою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» страхове відшкодування.
Матеріалами справи підтверджено, що 03.09.2021 року Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» звернулась із заявою вих. № 1240 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку: «Повне або часткове неповернення Позичальником Страхувальнику суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені терміни», щодо позичальника ОСОБА_1 .
Судовим розглядом також встановлено, що на виконання умов Договору добровільного страхування кредитів Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» склала страховий акт № 704кр про страхову подію відповідно до заяви про страхову виплату (вх. № 57-518/21/з від 06.09.2021 року).
Матеріалами справи також підтверджено, що на виконання вимог Договору добровільного страхування, Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку вих. № 1262 від 15.09.2021 року про сплату 06.09.2021 року Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» страхової виплати за Кредитним договором № 010661с від 18.07.2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 24 086 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1291 від 06.09.2021 року.
Відповідно до п. 5.7 Договору добровільного страхування, до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке кредитна спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.
Оскільки відповідач у позасудовому порядку не відшкодовує позивачу суму виплаченого страхового відшкодування, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Так само статями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Частиною 1 ст.25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
При цьому нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги за декількома правовідносинами.
Зокрема, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Разом з цим, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Зокрема, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. В порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суд зауважує, що регресні правовідносини регулюються загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Суброгація може застосовуватися лише до майнового страхування.
Таким чином, вимога в даному випадку вимога позивача є не регресною вимогою, а вимогою, що є похідною від суброгаційних прав страховика.
Оскільки в даному випадку позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування і зобов`язання з приводу повернення Позичальником Страхувальнику суми кредиту та відсотків за користування кредитом у встановлені терміни зберіглось, то відбулася заміна суб`єкта в такому зобов`язанні, і до позивача перейшли суброгаційні права.
За загальним правилом в порядку суброгації страховик може стягнути із боржника лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тобто в даному випадку має значення саме сума страхового відшкодування виплачена позивачем потерпілій особі. Таким чином, зважаючи на всі обставини, що встановлені судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми заборгованості за кредитним договором є такими, що підлягають до задоволення в частині стягнення із відповідача фактично виплаченого страхового відшкодування.
Таким чином, оскільки Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї умовами Договору добровільного страхування кредитів обов`язки, до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 24 086 грн. 02 коп., у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню у їх повному обсязі.
Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2 270 грн. 00 коп.
На підставі ст.ст. 15, 16, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», та керуючись 2, 4, 13, 76-82, 89, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -
1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене відшкодування задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.