Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2024 Справа №607/19913/24 Провадження №2/607/3913/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бумби М.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Семененко С.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , частина якого належала їй особисто, а іншу частину вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак офіційно не оформила своїх спадкових прав. Позивач, як дочка померлої та спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняла, про що, у визначений законом шестимісячний строк, подала у держнотконтору свою письмову заяву. Однак, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спірне будинковолодіння на ім`я померлої.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 120,3 кв.м., житловою площею 57,4 кв.м., який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подала.

Ухвалою від 18.09.2024 у даній справі відкрито провадження та ухвалено проводити її розгляд за правилами загального провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Семененко С.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких підстав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

03 червня 1967 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане 03.06.1967 р. Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 01.12.1967 р. Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

31 жовтня 1987 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , видане 31.10.1987 р. Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

Згідно довідки (Виписка з погосподарської книги) №102, виданої 10.07.2023 року Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок, який знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , двір колгоспника, членами якого, станом на 15.04.1991 року були: ОСОБА_3 , 1948 р.н. та ОСОБА_4 , 1939 р.н. 18.03.1991 року назву с. Гніздичка перейменовано на с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області.

12 липня 2023 р., на замовлення ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_10 виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно експлікації приміщень житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа будинку складає 120,3 кв.м., житлова площа 57,4 кв.м. Самочинних добудов не встановлено.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповонолітніх і непрацездатних.

Таким чином, станом на 01.07.1990 року, ОСОБА_3 , 1948 р.н. та ОСОБА_4 належало по частині спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане 08 липня 1997 року Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки №128, виданої 02.08.2023 р. Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 , 1939 р.н., був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 . На день його смерті за вказаною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , 1948 р.н.

Згідно інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області від 07.03.2024 р. за №197/01-21, спадкова справа до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Отже, в силу вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , оскільки була зареєстрована із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступила в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , видане 11 січня 2023 року Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №13.

Після смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , частину якого вона успадкувала за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , однак офіційно не оформила своїх спадкових прав.

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 , її дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями першої черги за законом.

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №219/2023 року, після смерті ОСОБА_3 за заявою дочки померлої ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини за заповітом, але прийняття спадщини за законом від 27 червня 2023 року за №576. 27 червня 2023 року за №577 надійшла заява від дочки померлої ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини за заповітом, але прийняття спадщини за законом.

31 липня 2023 року за реєстровим №359 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадщини, згідно якого вищевказаний житловий будинок переходить ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчука В.Ю. №1633/02-31 від 26 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , померло ІНФОРМАЦІЯ_1 , частка якого належала померлій особисто, інша частка належала ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.182 ЦК України, передбачено, що право власності на нерухомі речі … їх виникнення підлягає державній реєстрації.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 120,3 кв.м., житловою площею 57,4 кв.м., який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за законом) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 120,3 кв.м., житловою площею 57,4 кв.м., який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан