П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2024 року місто Київ

справа № 355/64/24

провадження №22-ц/824/13538/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Фогелем Володимиром Володимировичем,

на рішення Баришівського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Чальцевої Т.В.

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 .. Державна реєстрація шлюбу між сторонами в органах державної реєстрації актів цивільного стану не здійснювалася. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 січня 2018 року у справі №355/1736/17 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

1 березня 2018 року, головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 1 березня 2018 року.

В подальшому, ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

3 довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_4 від 1 квітня 2023 року вбачається, що державний виконавець з січня по грудень 2018 року нараховував заборгованість, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Попри те, що він не працював і не мав доходу, з якого він би міг сплачувати визначені судом аліменти, він самостійно виконував рішення суду та частково сплачував аліменти, однак не міг сплачувати всю суму одразу, так як вимушений був залишати незначні кошти для забезпечення своєї життєдіяльності. В результаті чого у нього виникла заборгованість.

3 січня 2019 року він працевлаштувався в ДНЗ №673 на посаду двірника. Державним виконавцем з лютого 2019 року по квітень 2021 року здійснювалися відрахування у розмірі 33,3% аліментів та 16,7% в рахунок погашення боргу зі сплати аліментів, виходячи із розміру отриманого доходу. Бухгалтерія ДНЗ №673 стягувала суму аліментів у розмірі, що не перевищує 50% від його заробітної плати.

30 квітня 2021 року він звільнитися з роботи, оскільки заробітку не вистачало ні для погашення заборгованість зі сплати аліментів, ні для забезпечення своєї життєдіяльності.

Враховуючи встановлення карантину тa запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а потім повномасштабним вторгненням (війною) російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року він тривали час не міг працевлаштуватися на роботу.

З травня 2021 року по липень 2022 року державний виконавець знову нараховував заборгованість.

У березні 2022 року сплатив заборгованість 7 949 грн.

Позивач влаштувався на роботу в ПАТ «Домобудівний комбінат №4» УТВТК та з серпня 2022 року з його доходу здійснювалися відрахування у розмірі 33,3% аліментів та 16,7% в рахунок погашення боргу зі сплати аліментів. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по сьогоднішній день, позивач з листопада 2022 року по даний час дохід в ПАТ «Домобудівний комбінат №№4» УТВТК не отримував та змушений був знаходитися у відпустці без збереження заробітної палати, що підтверджується листом ПАТ «Домобудівний комбінат №4» УТВТК №06 від 1 березня 2023 року. Його матеріальне становище постійно погіршувалося, але він намагався сплачувати аліменти, про що свідчить довідка-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_4 станом на 1 квітня 2023 року та довідка розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_4 станом на 1 жовтня 2023 року. Відтак, жодної вини чи умислу у виникненні заборгованості зі сплати аліментів у нього немає.

У провадженні Баришівського районного суду Київської області перебувала справа №355/706/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 5 вересня 2023 року позов залишено без задоволення.

4 липня 2023 року ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, його призначено на посаду «КУРСАНТ» шпк «СОЛДАТ», ВОС - 100 та встановлено оклад за посадою 2 470 грн. Згідно наказу йому встановлено виплачувати з 4 липня 2023 року щомісячну премію відповідно до тарифних розрядів за посадою у розмірі 633%, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років для осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського та старшинського складу, надбавку за вислугу років на військовій службі 0% посадового окладу з урахуванням за військовим званням.

За серпень - жовтень позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі - 47 412,15 (податок з доходів фізичних осіб - 8 534,19) та сплачені аліменти у розмірі - 14 193,43, про що свідчить довідка про доходи ТВО начальника ФЕС-головного бухгалтера в/ч НОМЕР_1 від 21 жовтня 2023 року №8182.

На даний час з позивача здійснюються відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 138 200, 21 грн. (станом на 11 серпень 2023 року) в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

На сьогодні склалася ситуація, коли ОСОБА_1 не в змозі платити визначений судом розмір аліментів 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), а наразі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням.

Проходячи службу в лавах збройних сил України, він намагався виконувати аліментні зобов`язання вчасно, але наразі стан здоров`я позивача погіршився. Станом на 20 грудня 2023 року заборгованість відсутня.

Під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок мінометного обстрілу 22 листопада 2023 року позивач отримав травму голови і наразі проходить лікування у військово-медичному клінічного центру Північного регіону (м. Харків).

На утриманні позивача знаходиться непрацездатні за станом здоров`я батьки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - пенсіонер, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) та мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - пенсіонер, інвалід ІІ групи загальне захворювання.

Позивач є єдиним сином, окрім нього доглядати за батьками нікому, проживає за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі своїми батьками пенсійного віку, які потребують догляду, та грошової допомоги з його боку.

Позивач наявного на праві власності майна, у тому числі рухомого та нерухомого, не має. В той час, як відповідачка має на праві власності дві земельні ділянки: кадастровий номер: :08:011:0047, площею 0.389 га, та кадастровий номер: :08:011:0046, площею 0.25 га. та житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, кадастровий номер 0.32202 за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи склад сім`ї, значне погіршення його стану здоров`я та матеріального становища, позивач не в змозі сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), оскільки сплата аліментів у розмірі, визначеному судовим рішенням, ставить позивача у дуже скрутне матеріальне становище. Після лікування поранення на війні, йому потрібно додаткові кошти на лікування та кошти для допомоги матері, тому що рідна сестра поїхала у зв`язку з війною за кордон у Німеччину, тому вся турбота про родину лягла на його плечі.

Просив змінити розмір аліментів на утримання дитини з 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частину від всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Фогель В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

При ухваленні рішення, суд першої інстанції не врахував значного погіршення стану здоров`я позивача ОСОБА_1 та його матеріального становища, а також те, що останній не в змозі сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), оскільки сплата аліментів в такому розмірі ставить позивача у дуже скрутне матеріальне становище.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Відповідач ОСОБА_3 не надала суду належних доказів того, що рідна сестра позивача мешкає та надає своїм батькам матеріальну допомогу.

Крім того, в період лікування позивач отримує менший розмір заробітної платні. І загальновідомий факт, що хворим надіють не все, а потрібно і самому витрачати кошти на лікування. ОСОБА_1 коли лікувався не збирав доказів своїх витрат на лікування.

Відповідачка не цікавилась станом здоров`я батька дитини, поки останній лікувався, не сприяла спілкуванню дитини з батьком.

Також вважає, що суд не надав оцінку, тому, що розмір аліментів у вигляді частини зі всіх доходів не буде порушувати прав дитини, оскільки розмір 1/3 частини є фактично аліментами на двох дітей.

Станом на січень 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив - 1 492 грн., у травні 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 грн. Отже, вбачається тенденція збільшення встановленого законодавством прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, у тому числі і дітей віком понад 6 років.

Відповідачка ОСОБА_2 не обґрунтовує, що розміру аліментів не покриває витрати на утримання дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у задоволені апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Фогель В.В. не з`явилися, останній подав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, так як повинен бути на прийомі у лікаря зі своїм сином Фогель М.В . На підтвердження таких обставин ОСОБА_10 надав фото з хелсі запису на прийом до педіатра. Проте, інформація з фото не свідчить, що візит до лікаря відбудеться ( на фото зазначено статус: заплановано), і, що саме ОСОБА_10 повинен з дитиною бути на прийомі.

За таких обставин суд визнав неявку представника в судове засідання неповажною і ухвалив продовжувати розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Відповідачка ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, державна реєстрація шлюбу між сторонами в органах державної реєстрації актів цивільного стану не здійснювалася.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась дитина - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 09.06.2017 року, серія НОМЕР_2 , згідно якого батьками дитини є: мати - ОСОБА_3 та батько - ОСОБА_1 ( а.с. 28)

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 25 січня 2018 року по справі №355/1736/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 27).

01 березня 2018 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю., розглянуто заяву стягувача про примусове виконання документу: виконавчий лист № 355/1736/17, виданий 26.02.2018р. Баришівським районним судом Київської області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 01 березня 2018 року.

3 довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_4 від 01 квітн6я 2023 року вбачається, що державний виконавець з січня 2018р. по грудень 2018р. нараховував заборгованість, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

3 03 січня 2019 року по 30 квітня 2021р. позивач працював в ДНЗ №673 на посаді двірника, що підтверджується довідкою ДНЗ №673 від 19 лютого 2019 року. Після чого, відповідно до постанови головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю. «про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» ВП НОМЕР_4 від 01.03.2019 року, з лютого 2019 року по квітень 2021 року, здійснювалися відрахування у розмірі 33,3% аліментів та 16,7% в рахунок погашення боргу зі сплати аліментів, виходячи із розміру отриманого доходу.

З травня 2021р. по липень 2022р. державний виконавець нараховував заборгованість, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Протягом цього часу відповідач сплатив у березні 2022 року 7 949 грн. Після того, як відповідач влаштувався на роботу в ПАТ «Домобудівний комбінат №4» УТВТК, відповідно до постанови головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Ярмоленко К.Ю. «про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» ВП НОМЕР_4 від 14.07.2022 року, з серпня 2022 року з відповідача здійснювалися відрахування у розмірі 33,3% аліментів та 16,7% в рахунок погашення боргу зі сплати аліментів, виходячи із розміру отриманого доходу. Однак, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по сьогоднішній день, відповідач з листопада 2022 року по даний час, дохід в ПАТ «Домобудівний комбінат №№4» УТВТК не отримував та змушений був знаходитися у відпустці без збереження заробітної палати, що підтверджується листом ПАТ «Домобудівний комбінат №4» УТВТК №06 від 01.03.2023 року.

У провадженні Баришівського районного суду Київської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2023 року позов залишено без задоволення (а.с. 35-36).

Позивач 4 липня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, його призначено на посаду «КУРСАНТ» шпк «СОЛДАТ», ВОС - 100 та встановлено оклад за посадою 2 470 грн., що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №167 від 04 липня 2023 року. Відповідно до вищевказаного наказу, встановлено виплачувати з 04 липня 2023 року: щомісячну премію відповідно до тарифних розрядів за посадою у розмірі 633%, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років для осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського та старшинського складу, надбавку за вислугу років на військовій службі 0% посадового окладу з урахуванням за військовим званням ( а.с. 24).

Позивачу за серпень - жовтень була нарахована заробітна плата у розмірі - 47 412,15 (податок з доходів фізичних осіб - 8 534,19) та сплачені аліменти у розмірі - 14 193,43, про що свідчить довідка про доходи ТВО начальника ФЕС-головного бухгалтера в/ч НОМЕР_1 від 21 жовтня 2023 року №8182.

На даний час відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП НОМЕР_4 від 11.08.2023р. головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з позивача здійснюються відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 113 113, 81 гривень (UAH) (станом на 01 жовтня 2023 року) ( а.с. 29)

Станом на 20 грудня 2023 року заборгованість відсутня згідно постанови про зняття арешту з коштів державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) від 20 грудня 2023 року серії ВП НОМЕР_4 ( а.с. 30).

22 листопада 2023р. внаслідок мінометного обстрілу ОСОБА_1 одержав травми голови, що підтверджується первинною медичною картою №2592 (Форма №100) та медичною картою стаціонарного хворого №4363K ( а.с. 18-23).

Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі своїми батьками : батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2); матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонером, інвалідом ІІ групи з/з ( а.с. 25, 31-33).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив із того, що викладені у позовній заяві доводи позивача ОСОБА_1 щодо погіршення його матеріального стану через отриману травму та необхідність допомагати своїм літнім батькам не є обґрунтованими та безумовними підставами для зміни розміру аліментів, стягнутих на утримання дитини. Вважав, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про зміну розміру аліментів є передчасним, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме інтересам дитини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18)).

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану у зв`язку з перебуванням його на лікуванні та у зв`язку з перебуванням на його утриманні непрацездатних за станом здоров`я батьків.

Посилання позивача на те, що на його утриманні також перебуває непрацездатні за станом здоров`я батьки, є безпідставними та жодним чином не впливають на обов`язок батька утримувати власну дитину. Крім того, судом установлено і про це в апеляційній скарзі зазначає сам позивач про те, що він має рідну сестру, яка зобов`язана утримувати своїх батьків. Сам по собі факт виїзду сестри позивача за кордон не може свідчити про відсутність з її сторони підтримання своїх батьків.

Колегія суддів критично ставиться до тверджень позивача про погіршення його матеріального стану, оскільки матеріали справи не містять належних доказів про зменшення його доходів за період після ухвалення рішення суду першої інстанції про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., що перешкоджає сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

При цьому апеляційний суд зауважує, що наявність заборгованості зі сплати аліментів не може бути належним доказом неможливості сплати аліментів позивачем у визначеному рішенням суду розмірі та погіршення його матеріального стану.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2022року у справі № 712/6313/21.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Колегія суддів враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Встановлений рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення значного погіршення матеріального становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітнього сина сторін та суперечитиме його інтересам.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, що перешкоджає сплаті аліментів у визначеному судом розмірі, а утримання непрацездатних батьків не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність їх не впливають, зводяться лише до незгоди з висновками суду та переоцінки доказів.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду без змін, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Фогелем Володимиром Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 30 квітня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Постанова складена 27 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус