Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2024 р. м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Волкової Н.С.,

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,1759 га, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :01:003:0902 в порядку спадкування за заповітом та земельну ділянку площею 1,12 га, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :01:003:0905 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була мамою позивачки. Після її смерті залишилась спадщина зокрема у вигляді 2 (двох) земельних ділянок, які знаходяться у Черкаській області, Черкаський район, с.Леськи, кадастровий номер :01:003:0905, площа 1,1206 га та кадастровий номер :01:003:0902, площа 1,1759 га.

04 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова О.С з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері, ОСОБА_3 , та до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За життя спадкодавиця ОСОБА_3 склала заповіти на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Заповіти посвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, 15 липня 2010 року за реєстровим номером 24 та 22 серпня 2017 року за реєстровим номером 20, відповідно. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,1759 га, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадстровий номер :01:003:0902 та земельна ділянка площею 1,12 га, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :01:003:0905.

Нотаріус вважає, що вказані нотаріальні дії не можуть бути вчинені якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємцем ОСОБА_1 не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а також не надано документів, які б підтверджували факт реєстрації її місця проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

На підставі цього, позивач з метою захисту своїх прав звертається до Черкаською районного суду Черкаської області про визнання за нею право власності на спадкове майно.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.08.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 листопада 2024 року.

16 вересня 2024 року представником позивача подано клопотання в якому просить витребувати у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича належним чином завірену копію спадкової справи №36/2024, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проводити розгляд справи проводити за відсутності позивача.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича належним чином завірену копію спадкової справи №36/2024, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 та відкладено розгляд справи на 14 жовтня 2024 року.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.10.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду.

05 листопада 2024 року представником позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача (РНОКПП невідоме, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.11.2024 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідача - задоволено. До участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ). Судове засідання відкладено до 13 грудня 2024 року.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи повести без їх участі.

Співвідповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, відповідно до якої ОСОБА_2 визнає позовні вимоги в повному обсязі, проти визнання права власності за ОСОБА_1 та просить проводити розгляд справи без його участі.

Представник Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому засіданні та про задоволення позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Леськи Черкаський район Черкаська область, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.01.2023 року серія НОМЕР_1 про що складено відповідний актовий запис №2.

Згідно свідоцтва про народження від 06.04.1968 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91349438 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2017, ОСОБА_3 належала на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0905, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №52791681, ОСОБА_3 належала на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0902, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15.07.2010, яким все своє майно заповідала ОСОБА_7 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.03.2024 - ОСОБА_1 .

Відповідно до заповіту від 22.08.2017 ОСОБА_3 заповідала земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0905 своєму синові ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №36/2024, яка відкрита після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича, де було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , звернулася з заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом.

Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися.

Постановою від 04.06.2024 нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а також не подано документів, які б підтверджували факт реєстрації місця проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Як вбачається з акту обстеження місця проживання від 13.05.2024, довідки виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15.05.2024 № 178, ОСОБА_1 фактично проживала з січня 2021 року з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснила її поховання за власні кошти.

Згідно абз. 1 п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Та обставина, що позивач зареєстрована за іншою адресою, ніж померла особа, не спростовує висновок суду про їх спільне проживання по день смерті, що підтверджується іншими доказами.

Суд врахував акт обстеження місця проживання від 13.05.2024 та довідку виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15.05.2024 № 178, з яких вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживала з січня 2021 року з ОСОБА_3 . Підстав ставити під сумнів вказані докази у суду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, так як надає право на спадкування.

За таких обставин, суд визнає встановленим факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1220, 1221 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст.ст.1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом ст.ст.1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1269,1270 ЦК України).

За змістом ст.ст.1296,1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із матеріалів справи вбачається, що своєю постановою від 04.06.2024 нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а також не подано документів, які б підтверджували факт реєстрації місця проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання позивачки із спадкодавицею на час відкриття спадщини було встановлено судом та підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15.07.2010, яким все своє майно заповідала ОСОБА_7 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.03.2024 - ОСОБА_1 .

Відповідно до заповіту від 22.08.2017 ОСОБА_3 заповідала земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0905 своєму синові ОСОБА_2 .

Частинами 2, 3 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 369/3186/17 зазначено, що аналіз ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України дозволяє констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено декілька заповітів, передбачив правила, що повинні враховуватися для того, щоб визначити, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що:

по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту;

по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт частково суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів.

Отже, суд встановив, що заповітом від 22.08.2017, яким ОСОБА_3 заповідала земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0905 своєму синові ОСОБА_2 , було змінено попередній заповіт від 15.07.2010, яким вона все своє майно заповідала ОСОБА_7 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.03.2024 - ОСОБА_1 .

Однак будь-яких даних про те, що після смерті ОСОБА_3 є спадкоємці у порядку, передбаченому нормами ЦК України, які би оспорювали право позивача на прийняття спадщини, судом не встановлено. Відповідач по справі ОСОБА_2 спадщину у встановлений законом строк після смерті своєї матері ОСОБА_3 не прийняв, із заявою нотаріуса не звертався. Поданою письмовою заявою до суду позов визнав та не заперечував проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 .

Таким чином, з урахуванням встановленого судом факту постійного проживання позивачки із спадкодавицею на час відкриття спадщини, а також те, що ОСОБА_2 спадщину не прийняв та позов визнав, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, як донька спадкодавиці ОСОБА_3 , земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0905, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у порядку спадкування за законом.

Також вона є спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0902, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у порядку спадкування за заповітом.

Отже, позов підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що цей спір виник внаслідок того, що позивачем не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а також не подано документів, які б підтверджували факт реєстрації місця проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Тобто, спір виник не з вини відповідачів. У зв`язку із цим, виходячи з вимог справедливості судового розгляду, суд не вважає за необхідне стягувати судовий збір з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 11-13, 264-265, 354 - 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування задовільнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 1,1759 га, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :01:003:0902.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 1,12 га, що розташована в адміністративних межах Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :01:003:0905.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Леськівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 53, с. Леськи, Черкаський район, Черкаська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2024 року.

Суддя: Н. С. Волкова