Номер провадження: 22-з/813/90/24
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
05.02.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним боргового зобов`язання колишнього подружжя та стягнення суми в порядку зворотної вимоги,
У провадженні Одеського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним боргового зобов`язання колишнього подружжя та стягнення суми в порядку зворотної вимоги.
Постановою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року про відмову у задоволенні позовних вимог залишено без змін.
25 січня 2024 року канцелярією Одеського апеляційного суду було зареєстровано заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій відповідач просила стягнути на її користь із позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що під час перегляду справи судом апеляційної інстанції відповідач подавала заяву про стягнення із позивача витрат на правничу допомогу, а також заявляла про це в судовому засіданні (т. 2, а.с. 86-90, 106). Однак, питання щодо розподілу судових витрат при ухваленні постанови від 14 грудня 2023 року вирішено не було.
Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликалися. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
До заяви про розподіл судових витрат відповідач надала копію акту приймання-передачі виконаних послуг згідно з договором про надання правової допомоги від 26 травня 2021 року, за яким АО «Колегія правової допомоги» підготувала для відповідача відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 : кількість годин, витрачених на підготовку - 6, вартість однієї години - 1000 гривень, загальна вартість послуги - 6000 гривень.
Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 було відмовлено, а понесені відповідачем витрати на правничу допомогу знайшли своє підтвердження, апеляційний суд вважає за потрібне задовольнити заяву відповідача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягнувши судові витрати з позивача на користь відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 381-384, ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк