Справа № 953/8366/24
н/п 2/953/3570/24
"12" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В..
за участі секретаря Лущан В.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
02.10.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова вищезазначений позов залишено без руху.
11.10.2024 представником позивача подана заява про усунення недоліків.
21.10.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче провадження ,яке неодноразово відкладалось з різних підстав.
09.12.2024 до суду надійшла спільна письмова заява сторін про укладення мирової угоди та мирова угода.
12.12.2024 представником відповідача подана заява про відкликання зустрічної заяви до її прийняття.
12.12.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова зустрічна позовна заява повернута відповідачу.
У підготовче засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, не з`явились. Представник позивача та представник відповідача розгляд справи просили здійснювати за їх відсутності.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладено справи, - судом не встановлено.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності.
Розглянувши мирову угоду, суд зазначає наступне:
Відповідно до ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, є правом сторони, яке, в свою чергу згідно процесуального Закону неможливо реалізувати якщо такі дії суперечать законодавству або це призводить до порушення чиїх - небудь прав і охоронюваних законом інтересів.
За своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами та є завершенням судового провадження, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами.
Затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства, має бути виконаний за правилами ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України.
Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.
При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.
Згідно з положеннями п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є невиконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, виходячи із змісту ст.207 ЦПК України укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.
Отже, як вбачається з даної норми цивільного процесуального законодавства обов`язковою умовою затвердження мирової угоди між сторонами, в тому числі, з виходом за межі предмету спору, є та умова, що вказана мирова угода не повинна порушувати прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 310/1834/19.
Дослідивши зміст поданої сторонами на затвердження суду мирової угоди від 26.03.2024, судом встановлено, що її умови стосуються виключно прав та обов`язків сторін, відповідають фактичним обставинам справи, а також не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.
Положеннями ч.4 ст.207 ЦПК України визначено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Згідно зі ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Згідно з п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Зі змісту мирової угоди вбачається, що сторони у справі врегулювали спір домовившись про умови затвердження мирової угоди. Мирова угода стосується лише заявлених позовних вимог, її умови не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому мирова угода, досягнута сторонами, підлягає затвердженню.
Суд роз`яснює сторонам, що відповідно положень ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно платіжних інструкцій №480 від 05.09.2024, №625 від 09.09.2024 позивачем при зверненні з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 4705,93 грн.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Керуючись ст.ст. 207, 255, 260 ЦПК України, суд, -
Мирову угоду, укладену 26.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» та ОСОБА_1 , у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - затвердити.
ОСОБА_1 зобов`язується виплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість в сумі 349 452 (триста сорок дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн. 13 коп., з яких: 202 491, 67 грн. заборгованість за осиновим боргом; 120 705, 28 грн. заборгованість відсотками; 20 543, 89 грн. інфляційні втрати; 5 711,29 грн. три проценти річних.
Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди сторонам зрозумілі.
Наслідки невиконання затвердженої судом мирової угоди відповідачу зрозумілі.
Провадженні у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - закрити.
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судовий збір в сумі 2 352 (дві тисячі триста п`ятдесят дві) грн. 97 коп. сплачений на підставі платіжної інструкції №480 від 05.09.2024
Ухвала відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання до 13.12.2027 року.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69).

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією мировою угодою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Єфіменко