УХВАЛА

26 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 161/16528/23

провадження № 61-16886ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційні скарги Волинської митниці на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці, товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці, ТОВ «Національна електронна біржа», ТОВ «Українська універсальна біржа» про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки «VOLVO S40», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладений за результатами проведення електронного аукціону 13 січня 2022 року по реалізації вказаного транспортного засобу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання стягнення судових витрат.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року стягнуто з Волинської митниці на корить ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року апеляційну скаргу Волинської митниці залишено без задоволення. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено. Ухвалено додаткове судове рішення, яким доповнено резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року абзацами такого змісту: «Додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року у даній справі залишити без змін. Стягнути з Волинської митниці на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції».

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Волинської митниці на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року у цій справі (незначної складності).

18 грудня 2024 року Волинська митниця звернулася до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року та ухвалити нову про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги понесених у зв`язку з переглядом справи.

Касаційні скарги є ідентичними, поданими з пропуском строку на касаційне оскарження.

Волинською митницею порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що вперше подану касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2024 рокуповернуто.

Врахувавши наведені Волинською митницею обставини та врахувавши відомості підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС щодо надсилання і доставки ухвали Верховного Суду від 05 грудня 2024 року, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. Клопотання Волинською митниці підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційні скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, сприяти суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

В ухвалі від 07 листопада 2024 року у цій справі Верховний Суд встановив, що ця справа є справою незначної складності, ціна позову у ній станом на 01 січня 2024 року не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 80 = 242 240,00 грн).

Додаткове судове рішення є невід`ємною частиною основного судового рішення.

Касаційна скарга подана на додаткове судове рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Отже, справа, касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховним Судом взято до уваги розмір оспорюваної суми, складність вирішеного питання.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки Волинська митниця подала касаційні скарги на судове рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Волинської митниці про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Волинській митниці строк на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Волинської митниці на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці, товариства з обмеженою відповідальністю «Національна електронна біржа», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович