Справа № 159/1060/15-ц
Провадження № 4-с/159/1/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд під головуванням

судді Панасюка С.Л.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка містить у собі твердження про сумніви в об`єктивності і неупередженості судді у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Заява ОСОБА_1 надійшла 29.01.2024 року.

Зміст заяви наступний:

«Мною, у відповідності до ст.447 ЦПК України, подано скаргу про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Ковельського відділу Державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маточкіної Ірини Анатоліївни по прийняттю постанови ВП № 51511076 від 25 жовтня 2023 року та скасування постанови ВП № 51511076 від 25 жовтня 2023 року як прийнятої з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

На період розгляду скарги я просив зупинити виконання постанови ВП № 51511076 від 25 жовтня 2023 року.

Розгляд скарги було призначено на 26 січня 2024 року.

Оскільки, відповідно до вимог ст.450 ЦПК України, неявка в судове засідання зсоби, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги і мною подано всі наявні у мене докази, а також враховуючи ту обставину, що я перебував на роботі, то в судове засідання 26 січня 2024 року я не з`явився.

Того ж дня в телефонному режимі секретар суду мені повідомила, що розгляд скарги відкладено, а я повинен звернутись з письмовою заявою про розгляд скарги без моєї участі.

Слід зазначити, що я маю всі підстави сумніватися в об`єктивності і неупередженості головуючого у справі судді Панасюка Сергія Леонідовича при розгляді цієї скарги. Адже я був присутній і надавав йому як слідчому судді пояснення при розгляді моєї скарги як потерпілого на бездіяльність дізнавача Павлюка Олексія Миколайовича в кримінальному провадженні № 0001031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2021 p., правова кваліфікація - ч. 1 ст. 190 КК України (2001 p.).

Незважаючи на те, що це кримінальне провадження розпочато за ознаками шахраювання при укладенні в 2007 році AT КБ "Приватбанк" договору поруки зі мною, суд не захистив мої інтереси і в ухвалі, яка не підлягає оскарженню, виправдав бездіяльність дізнавача Павлюка Олексія Миколайовича його надмірною завантаженістю.

Можливість уникнення від відповідальності внаслідок лояльності суду до винних осіб органу досудового розслідування сприяє тому, що я як громадянин, по суті, позбавлений реальної можливості захистити свої порушені права, незважаючи ні на подані докази, ні на особисті пояснення.

Оскільки моя особиста присутність при розгляді скарги і мої пояснення очевидне не вплинуть на результати розгляду, прошу розгляд скарги проводити без моєї участі, а мені надіслати прийнятий по результатах розгляду процесуальний документ.»

Попри те, що у згаданій заяві прямо не заявлений відвід судді, усе ж вона містить у собі твердження про сумніви в об`єктивності і неупередженості судді.

Суддя розраховував, що заявник уточнить свою позицію щодо довіри до судді під час судового розгляду, який мав відбутися 07.02.2024 року. Однак, заявник в судове засідання не прибув і не надіслав письмових уточнень щодо відводу.

За таких обставин, з огляду на об`єктивність розгляду, суд розцінює заяву ОСОБА_1 як відвід судді, що зумовлює необхідність розглянути її у відповідному порядку.

Відповідно до ч.2, 3 ст.40 ЦПК України:

«2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід».

Суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Головуючий, діючи як слідчий суддя, розглядав заяву ОСОБА_1 про відвід дізнавача СВ Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області Павлюка О.М.

Результатом розгляду заяви була ухвала від 15.08.2022 року з наступною мотивацією:

«Заява обґрунтована тим, що дізнавач є упередженим, що знайшло свій вияв у тому, що він неналежно розглядає його клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

У задоволенні відводу слід відмовити.

Наведені у заяві про відвід обставини не викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості дізнавача.

Як вже зазначалося, сторони провадження мають налагодити відносини в частині подання і розгляду клопотань. Зокрема, заявник має подати одне клопотання і вимагати його розгляду. Натомість, заявник, не дочекавшись розгляду клопотання, подає аналогічне клопотання і в результаті стає важко розібратись, що коли хто подав і що коли хто розглянув. А саме, заявник у заяві стверджує про клопотання від 02.08.2022, а до заяви додає клопотання від 05.07.2022. Крім того, додає ще клопотання від 07.04.2022.

Плутанина, яка виникла, ніяк не може бути підставою для відводу дізнавача.

Не може бути такою підставою, самі по собі, і тривале розслідування, і невірне зазначення дат у постановах, несвоєчасне їх надіслання, тощо. В основі відводу має бути упередженість дізнавача, яка завжди є умисною, а не, наприклад, недоліки в його роботі, які зумовлені недбальством, надмірним навантаженням, неналежним забезпеченням та іншим.

До того ж, дізнавач подав клопотання про тимчасовий доступ до кредитної справи для вилучення необхідних для призначення почеркознавчої експертизи, тому про його бездіяльність, та ще й умисну, говорити не можна.»

Тобто, в ухвалі слідчого судді вказано, що стало підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід дізнавача. В основі ухвали лежить твердження, що дізнавач не виявляв умисної упередженості до заявника, натомість мав недоліки в роботі, зумовлені, разом з іншими причинами, його надмірним навантаженням. Через недоліки в роботі, неефективне дізнання дізнавач може бути замінений іншим дізнавачем, але не за процедурою його відводу внаслідок упередженості, а в результаті інших, передбачених законом, процедур.

Отже, дії головуючого як слідчого судді при розгляді заяви ОСОБА_1 у кримінальному провадженні не можуть бути підставою для недовіри до нього зі сторони останнього.

Суд не вправі зупинити на період розгляду скарги виконання постанови ВП № 51511076 від 25 жовтня 2023 року, про що просить заявник і про що йдеться у наведеній вище його заяві.

Щодо цього є позиція Верховного Суду у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 (провадження № 61-21640сво19), відповідно до якої суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття таких заходів, як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця, оскільки вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій належить виключно до компетенції виконавця.

Питання про відвід має бути здійснений суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.36, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заявлений судді відвід є необґрунтованим.

Передати заявлений відвід на вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:С. Л. Панасюк