Справа № 539/4818/24
Провадження № 2/539/1465/2024
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
за участі секретаря Бас В.Г.,
учасники справи у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Лубни Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 17 грудня 2028 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у кредит кошти у сумі 53 900,00 грн. Крім того, 13 травня 2019 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 30 000,00 грн.
Свою частину зобов`язань за кредитними договорами позивач виконав, перерахувавши відповідачу кошти, а відповідач не повертає надані кошти та не сплачує проценти за їх користуванням, у зв`язку з чим виникла заборгованість стягнення заборгованості у судовому порядку. За розрахунками позивача, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитними договорами складає 82 809,19 грн,
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо обов`язковості умов укладених договорів; статті 1054 ЦК України щодо особливостей укладення та виконання кредитних договорів; статей 526, 625 ЦК України щодо обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором.
Відповідач до суду відзив на позовну заяву не надіслав.
Заяви, клопотання учасників справи
Разом із поданням позову представник Позивача заявив клопотання про здійснення розгляду цієї справи без його участі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 06 листопада 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, судове засідання призначив на 05 грудня 2024 року.
Розгляд справи відкладався на 23 грудня 2024 року у зв`язку неявкою без поважних причин у судове засідання відповідача.
Ухвалою від 23 грудня 2024 року суд постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із тим, що відповідач, повідомлений належним чином, не з`явився у судове засідання, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує, суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - є юридичною особою, основним видом економічної діяльності 64.19 Інші види грошового посередництва (основний), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.32).
Згідно з Публічною пропозицією Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі пропозиція) (а.с.12-18) споживчий кредит може бути наданий клієнтам, які у встановленому договором порядку акцентували пропозицію Банку на укладення цього договору та обради дану послугу (пункт 5.1 пропозиції). Споживчий кредит надається шляхом перерахування банком суми відповідно до зазначених клієнтом у заяві на приєднання до договору реквізитів/призначення або шляхом видачі через касу банку (пункт 5.2 пропозиції). Сума споживчого кредиту, строк користування споживчим кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування ним та комісій, періоди платежів визначаються сторонами у заяві про приєднання до договору (пункт 5.5 пропозиції).
Згідно із Паспортом споживчого кредиту (а.с.6, зворотна сторона) орієнтовна загальна вартість кредиту становить 92 584,11 грн.
Згідно з розрахунком Банку заборгованості за Заявою від 2018 року залишок непогашеної суми кредиту становить 24 518,96 грн, процентів 11,24 грн, заборгованості по комісії 17 727,48 грн (а.с.22-23).
Паспортом споживчого кредиту (а.с.10, зворотна сторона) орієнтовну загальну вартість кредиту установлено - 73 096,46 грн.
Згідно з розрахунком Банку заборгованості за Заявою від 2019 року залишок непогашеної суми кредиту становить 23 204,29 грн, процентів 10,07 грн, заборгованості по комісії 17 337,15 грн (а.с.23, зворотна сторона, а.с.23).
Зміст виписки з особового рахунку відповідача свідчить про те, що відповідач частково погашав заборгованість за Заявою від 2018 року та Заявою 2019 року (а.с.25-30).
09 вересня 2024 року Банк надіслав відповідачу письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/555 , відповідно до якої відповідача повідомлено про його заборгованість перед Банком за кредитним договором 2018 року та кредитним договором 2019 року у сумі 82 809,19 грн (а.с.18-19).
Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеними ним Заявою від 2018 року та Заявою від 2019 року (далі - договори про надання банківських послуг).
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Не погоджуючись із відповідачем, який не сплатив заборгованість за договорами про надання банківських послуг, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.
Норми права, які застосував суд
Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Оцінка суду
Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити з огляду на таке.
Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, звертає увагу суду на те, що відповідач не виконує умови укладених між ним та банком договорів про надання банківських послуг. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договорами про надання банківських послуг, унаслідок цього виникла заборгованість, її слід стягнути у судовому порядку.
Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, в жодних документах по цій справі свою позицію щодо виникнення у нього заборгованості за договорами про надання банківських послуг не висловив.
Суд, оцінюючи докази, що містяться в матеріалах справи, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до змісту статей 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Як було зазначено вище та підтверджується матеріалами справи, договори про надання банківських послуг між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем заяв (від 2018 року та 2019 року) позичальника відповідно до умов пропозиції.
Позивач свої зобов`язання за договорами про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: перерахував на рахунок відповідача кошти, передбачені вказаними договорами.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, був зобов`язаний їх повернути на умовах та у строк, передбачений договорами про надання банківських послуг. При цьому, в матеріалах справи, документів, які б підтверджували повне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає.
В силу вимог статей 629 та 1054 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути кредит відповідно до його умов та вимог закону.
Відповідач, у свою чергу, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією, відповідно до умов договору (не сплатив у повному обсязі щомісячні платежі), що відображається у розрахунках заборгованості за договорами про надання банківських послуг.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням статті 617 ЦК України.
За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам позивача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією від 22 жовтня 2024 року № 13 (а.с.1).
У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 527, 530, 627, 628, 617, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 27 грудня 2024 року.
Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Л.В.Рудалєва