Справа № 946/8191/20
Провадження № 6/946/188/24
УХВАЛА

10 грудня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення по цивільній справі № 946/8191/20 від 12.09.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання припиненим права користування житлом та виселення,

В С Т А Н О В И В:

04.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду на один рік по цивільній справі № 946/8191/20 від 12.09.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання припиненим права користування житлом та виселення, мотивуючи тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2023 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування садовим будинком АДРЕСА_1 . Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 садовим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 із зазначеного садового будинку. 05.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби про визнання недійсним постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувану, свідоцтва про права власності, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. 15.06.2023 судом винесена ухвала по справі про залишення даного позову без розгляду, про що ОСОБА_1 дізнався лише у 2024 році.Ухвала приймалась без участі ОСОБА_1 , він не був повідомлений належний чином про слухання цієї справи. У вересні 2024 році ОСОБА_1 був змушений повторно звернутися до суду з позовом, який раніше був судом залишений без розгляду, за захистом своїх прав щодо помешкання, в якому він проживає.Вищезазначені позови, рішення між собою взаємопов`язані та стосуються єдиного житла, в якому він мешкає. У вересні від державного виконавця Парапіра А. в телефонній розмові він дізнався, що у провадженні виконавця є виконавчий документ щодо його виселення за рішенням від 12.09.2023 по справі 946/8191/20. Державний виконавець Парапір А. наполягає на виконанні рішення суду від 12.09.2023 про виселення ОСОБА_1 з будинку, який є єдиним його помешканням.На сьогоднішній час ОСОБА_1 мешкає у спірному будинку, який знаходиться на території садівничого кооперативу № 12 в місті Ізмаїлі. Капітальний ремонт та всі покращення в будинку були зроблені за його власні кошти, ОСОБА_3 жодних коштів та інших вкладень в будинок не робила. У ОСОБА_3 є на праві власності декілька об`єктів нерухомості, крім їх спірного будинку. Вона навмисно на протязі останніх років через суди, виконавчу службу, нотаріусів намагається залишити його без житла, зробити його безхатьком та залишити його на вулиці. На теперішній час в умовах військового стану в країні, враховуючи його вік та стан здоров`я дуже складно знайти роботу, інше житло для приживання. Іншого житла у ОСОБА_1 немає, він залишився без роботи та без жодних джерел для існування, хворий на цукровий діабет, а тому змушений звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Петров А.М. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Додаткового пояснили, що

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат Янковська О.П. заперечувати про задоволення заявлених вимог.

Згідно письмових від 15.10.2024 та усних заперечень заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника відсутні підстави, передбачені ч. 4 ст. 435 ЦПК України для відстрочення виконання рішення суду. Заявник знав про наявність судових справ, їх розгляд, однак зловживав своїми процесуальними правами, не отримував повідомлення про виклик до суду, не надавав відзиву на позов тощо. Лише після початку примусового виконання рішення звернувся із заявою про відстрочення його виконання, умисно не звільняє житло, має бажання у подальшому незаконно ним користуватися. Натомість ОСОБА_2 разом із дітьми вимушена винаймати житло та сплачувати орендну плату. Крім того, зазначили, що у заявника відсутні тяжкі захворювання або інші надзвичайні події, які б могли бути підставою для відстрочення виконання рішення. Також заявником пропущений строк для звернення із заявою про відстрочення, передбачений ст. 435 ЦПК України.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2023 по цивільній справі № 946/8191/20 від 12.09.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання припиненим права користування житлом та виселення позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування садовим будинком АДРЕСА_1 . Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 садовим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 із зазначеного садового будинку. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вислухавши учасників справи та їх представників, перевіривши доводи заяви, здійснивши аналіз наданих суду доказів, враховуючи, що з часу ухвалення рішення суду від 12.09.2023 минуло більше одного року, заявником не надано доказів тяжкого матеріального стану, наявності тяжких хвороб або надзвичайних подій, які б могли бути підставою для відстрочення рішення суду в розумінні ст. 435 ЦПК України, суд вважає за необхідно відмовити ОСОБА_1 у відстроченні виконання рішення суду від 12.09.2023.

Керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 435 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення по цивільній справі № 946/8191/20 від 12.09.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання припиненим права користування житлом та виселення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.І.Смокіна