Номер провадження: 22-ц/813/3932/24
Справа № 501/1989/23
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву про укладення мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 7300,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 23 травня 2023 року, і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник-адвокат Чурсова В.О. звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції у порядку, регламентованому ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник-адвокат Чурсова В.О. на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року.

До апеляційного суду надійшла спільна заява позивачки ОСОБА_1 в особі її представника Ніца А.С. та відповідача ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник-адвокат Чурсова В.О. про затвердження мирової угоди, за умовами якої сторони дійшли домовленості щодо врегулювання спору на наступних умовах:

1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін щодо визначення розміру аліментів, які сплачуються на користь колишньої дружини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

2. Сторони домовились, що після ухвалення судом мирової угоди, але не пізніше місяця з дня затвердження судом мирової угоди ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 сплатить аліменти у розмірі 1000, 00 (тисячу) гривень в місяць, за 18 (вісімнадцять) місяців заборгованості на загальну сумму в розмірі 18444, 93 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривень 93 коп., не пізніше 02.08.2024 року, але лише після розблокування банківських рахунків, обмеження на які були накладені Березівським відділом державної виконавчої служби.

3. Відповідач та Позивач, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, що з моменту визнання та затвердження Мирової угоди судом із закриттям провадженням у справі, не пізніше 02.08.2024 року, але лише після розблокування банківських рахунків, обмеження на які були накладені Березівським відділом державної виконавчої служби, ОСОБА_2 один платежом сплатить загальну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини у розмірі 18444,93 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок чотири) гривень 93 коп., грошові кошти будуть перераховані на наступний розрахунковий рахунок:

IBAN

НОМЕР_1

Отримувач

ОСОБА_4

РНОКПП/ЄДРПОУ

НОМЕР_2

Призначення платежу

Поповнення рахунку, ДЗЮМ СТЕФАНІЯ СЕРГІЇВНА

4. Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо розміру аліментів, які є предметом позову та даної Мирової угоди.

5. Будь-яких матеріальних претензій щодо відшкодування судових витрат сторони справи не мають.

6. Сторони домовилися дотримуватись умов цієї Мирової угоди.

7. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

У поданій до суду заяві представник позивачки адвокат Ніц А.С. просив розглянути справу без його участі.

У судове засідання учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мета, зміст, порядок укладення сторонами мирової угоди та її затвердження судом визначені у статті 207 ЦПК України.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

До вказаної заяви, надісланої до апеляційного суду через Єдину судово-інформаційну телекомунаційну систему (ЕСІТС) долучено файл «Мирова угода дружина.zip», який містить:

документ Microsoft Word «Мирова угода дружина суд(ред).docx», який є текстом мирової угоди;

електронний цифровий підпис позивачки файл «Мирова угода дружина суд(ред).docx.p7s»;

електронний цифровий підпис відповідача файл «Мирова_угода_дружина_судред_docx_2.p7s»;

файл "PDF" «Мирова_угода_дружина_судред_Validation_Report (2).pdf»; файл "PDF" «Мирова_угода_дружина_судред_Validation_Report_2.pdf», який підтверджує накладання позивачкою та відповідачем свого електронно цифрового підпису на файл Мирова_угода_дружина_судред.

Статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до будь-якої письмової заяви, клопотання, заперечення .

Так, згідно вимог п.1 ч.1, ч. 2 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Частинами першою-третьою статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Отже направлена до апеляційного суду заява про затвердження укладеної сторонами мирової угоди містить документ Microsoft Word «Мирова угода дружина суд(ред).docx», в якому викладено повний текст мирової угоди, підписана електронним підписом лише позивачкою, на підтвердження чого надано файл «Мирова угода дружина суд(ред).docx.p7s».

З огляду на відсутність відомостей щодо накладення на документ Microsoft Word «Мирова угода дружина суд(ред).docx» електронного підпису відповідача ОСОБА_2 , суд доходить висновку, що заява про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 ЦПК України щодо її підписання, а відтак, не може бути прийнята судом як підтвердження намірів і волевиявлення сторін на укладення такої угоди.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вказану заяву потрібно повернути без розгляду, з вказаних вище підстав.

Керуючись ст. ст. 183, 207, 260 ЦПК України

ухвалив:

Заяву про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2024 року.

Головуючий Ю.П.Лозко

Судді: М.В. Назарова

О.Ю. Карташов