ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» лютого 2024 року

м. Харків

справа № 638/14517/21

провадження № 22ц/818/400/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участі секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 ,

відповідачі Акціонерне товариство «Сенс Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року в складі судді Яковлевої В.М.

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук Ірина Володимирівна, про визнання договорів недійсними, який в подальшому уточнили та просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 29 липня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_4 щодо квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В. та зареєстрований у реєстрі 29 липня 2021 року за номером № 884, визнати недійсним договір іпотеки від 29 липня 2021 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо вказаної квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В. та зареєстрований у реєстрі 29 липня 2021 року за номером № 885, вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року заяву представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» Кравцової С.М. про залишення позовної заяви без розгляду задоволено, позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 через представника подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, адже позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_3 не були повідомлені належним чином про розгляд справи. Суд не взяв до уваги повідомлення адвоката про зміну робочої адреси та зазначення нової адреси в уточненій позовній заяві та ордерах. На нову адресу судові повістки не направлялись. Адвокат не має доступу до справи у системі «Електронний суд».

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В суді апеляційної інстанції представник позивачів підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на те, що ані ОСОБА_1 , ані він, як представник позивачів, не були повідомлені належним чином про розгляд справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачі належним чином повідомлені про розгляд справи та повторно не з`явились у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення їхнього позову без розгляду.

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частинами 1-4 статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В., про визнання договорів недійсними.

Справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 21 вересня 2023 року та 31 жовтня 2023 року.

Судові повістки, направлені на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про виклик у судові засідання на 21 вересня 2023 року та 31 жовтня 2023 року повернуті до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній» (а. с. 217-220, 246-249 том 1).

Разом з тим, як вбачається з конверта та поштового повідомлення, судова повістка на ім`я ОСОБА_1 на 31 жовтня 2023 року направлена не на адресу його зареєстрованого місця проживання, вказану в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 , а на адресу його адвоката Остапенка Д.М., зазначену як адресу для листування: АДРЕСА_3 .

Однак, матеріали справи свідчать про те, що вказана адреса не була актуальною, оскільки ще 09 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надав суду повідомлення про зміну робочої адреси адвоката, в якому вказав свою нову адресу: АДРЕСА_4 , а також адресу електронної пошти (а. с. 109-111 том 1).

Також ця нова адреса адвоката вказана в ордерах та уточненій позовній заяві, що направлена до суду 10 січня 2023 року (а. с. 118-124 том 1).

На підставі викладеного, оскільки судова повістка на ім`я ОСОБА_1 про виклик до суду на 31 жовтня 2023 року направлена не на адресу його зареєстрованого місця проживання, а на адресу адвоката, вказану як адресу для листування, що на час направлення повістки вже була не актуальною, про що суду було відомо, колегія суддів дійшла висновку, що позивач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Наявні у матеріалах справи телефонограми про виклик у судове засідання на 31 жовтня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які прийняв їх адвокат Остапенко Д.М. (а. с. 231, 232, 233 том 1), також не свідчать про їх належне повідомлення про розгляд справи, оскільки повідомлення учасників справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 263/3930/16-ц (провадження № 61-12562св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 522/19433/17 (провадження № 61-835св19), від 11 березня 2021 року у справі № 296/9824/19 (провадження № 61-13685св20), від 04 лютого 2021 року у справі № 202/26139/13-ц (провадження № 61-22450св19), від 23 жовтня 2021 року в справі № 379/1296/18 (провадження № 61-10167св20), від 31 серпня 2022 року у справі № 463/8859/20 (провадження № 61-6211св22).

Неможливо вважати належним повідомленням позивачів й оголошення про виклик, що містяться у матеріалах справи (а. с. 228, 250 том 1, а. с. 1, 2 том 2), оскільки такий порядок повідомлення розрахований на відповідача, третю особу, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересовану особу у справах про видачу обмежувального припису (частина 11 статті 128 ЦПК України).

Отже, оскільки відсутня одна з складових, які враховуються при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, а саме ОСОБА_1 не був двічі поспіль належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, суд не мав права залишати позов без розгляду.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, адже провадження у справі відкрито ще 26 жовтня 2021 року, та вона дотепер не розглянута.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 07 лютого 2024 року.