Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2705/23 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 935/2705/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 2 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р. О.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . У період з лютого 2020 року по липень 2023 року відповідачкою було спожито природний газ на загальну суму 64165 грн., вартість якого залишилась неоплаченою споживачем. Вищевказаний об`єкт належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майно від 27.12.2012 року.

Вказав, що ухвалою суду від 01.05.2023 року у справі № 935/810/23 постачальнику відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Зазначив, що як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують природний газ для власних потреб та відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Вказав, що відповідачка акцептувала договір, повернувши постачальнику заяву-анкету та фактично споживаючи природний газ.

Постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем газу.

ОСОБА_1 у період з лютого 2021 року по липень 2023 року несвоєчасно і в неповному розмірі здійснювала оплату за спожитий природний газ, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" у сумі 64165,43 грн. В порядку досудового врегулювання спору на адресу відповідачки було направлено вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ від 14.12.2022 року та від 10.06.2023 року. Розмір заборгованості остання не спростувала та борг не сплатила.

Таким чином, просив стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за об`єктом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 64165,43 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 2 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 64165 грн. 43 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що у період з 14.03.2022 року по 14.09.2022 року, а потім з 14.02.2023 року по 18.06.2023 року вона перебувала за кордоном, тому не мала необхідності у цей період споживати газ. Реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про безумовне споживання нею чи будь - ким природного газу. Судом також не перевірено дійсності обсягів спожитого природного газу у період з лютого 2021 року по липень 2023 року. Відповідно до довідки про фінансовий стан споживача за адресою: АДРЕСА_1 встановлено лічильник Візар G4, серійний номер 0593411. Згідно з паспортом лічильника газу вказаний прилад дійсно був встановлений в її домоволодінні. Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2543 П-17/24 від 23.04.2024 року вказаний лічильник із заводським номером 0593411 не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020, оскільки похибка лічильника перевищує допустиме значення за витрати 9,50%. Таким чином, показники лічильника обліку газу, вказані у позовній заяві, не відповідають дійсності і не можуть відповідати дійсному споживанню газу, враховуючи вищевказані обставини.

Доданий до матеріалів справи лист ПАТ «Коростишівгаз» від 21 червня 2023 року № 106/1 про проведення контрольного зняття показників вузла обліку природного газу не може бути достатнім доказом, оскільки до листа не додано відомості з підписом споживача про дійсність знятих показників приладу обліку газу. Крім того, у вказаному листів зазначено, що показники не знімалися впродовж 8 місяців, тому проведено коригування обсягу спожитого газу на 2332 м2. Отже, вважає необ`єктивними відомості обліку газу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується заявою-приєднання до умов договору постачання природного газу, яка підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.10.2021 року.

Відповідно до розрахунку фінансового стану за особовим рахунком № НОМЕР_1 споживача ОСОБА_1 за період із лютого 2021 року по липень 2023 року за адресою споживання: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість за споживання газу, яка становить 64 165, 43 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.08.2023 року вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності від 27.12.2012 №б/н належить ОСОБА_1 , її частка становить 25/200.

Ухвалою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 1 травня 2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожитий природний газ.

14.12.2022 року та 10.06.2023 року ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України " на адресу відповідачки направлялися вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) обраховується, окрім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з положеннями пункту 5 розділу І Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496, побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Звертаючись до суду з даними вимогами, позивач посилався на ту обставину, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який постачається за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, позивачем надано розрахунок, який свідчить про те, що протягом періоду з лютого 2021 року по липень 2023 року виникла заборгованість за надані послуги з газопостачання за даною адресою у розмірі 64165 грн. 43 коп.

У частині 4 статті 319 ЦК України закріплене правило про те, що власність зобов`язує.

Отже, ОСОБА_1 , набувши у спільну часткову власність вказаний житловий будинок, є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг у розумінні положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й зобов`язана сплачувати надані позивачем послуги з постачання природного газу.

В судовому засіданні також було встановлено, що 20 червня 2023 року працівниками ПрАТ « Коростишівгаз» здійснено контрольне зняття показів вузла обліку природного газу споживача. Оскільки відповідачка упродовж 8 місяців не надавала дійсні показники газового лічильника, нарахування місячних обсягів споживання здійснювалося розрахунковим методом, виходячи з групи споживання побутового споживача. Станом на 20 червня 2023 року проведено коригування використання обсягів природного газу за мінусом 2332 м. куб.

Таким чином, суд дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 2 липня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді