Номер провадження: 22-ц/813/1396/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович

на рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 березня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог, історія справи

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна.

В обґрунтування зазначив, що у період з 2016 року по лютий 2022 року проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час проживання однією сім`єю було придбано за його кошти нерухоме майно, а саме дачний будинок номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 117,2 кв.м, житловою площею - 47,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та земельну ділянку площею 0,0149 га, кадастровий номер 110136900:38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яке за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року належить ОСОБА_2 .

Позивач також зазначає, що він з відповідачкою проживали у його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , разом з ними також проживала донька ОСОБА_3 та домогосподарка ОСОБА_4 .

Також позивач вказує, що він повністю забезпечував ОСОБА_2 та її дітей, а саме навчання дітей, проживання, харчування, медичне обслуговування та інші витрати. Позивач зазначає, що факт проживання його з відповідачем однією сім`єю також підтверджується численними фото в період із 2016 по 2021 роки, зробленими на відпочинку, на сімейних святах та в побуті.

Враховуючи вищевказане позивач просив позов задовольнити.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 13.09.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Також, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Луняченка В.О. від 14.12.2022 р. у справі № 947/29711/22 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця нерухомого майна, визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначено, що позивачем для спільного проживання з відповідачем було вирішено придбати зазначене вище нерухоме майно. У зв`язку з тим, що позивач не міг бути особисто присутнім під час укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, позивачем видано на ім`я відповідача довіреність з правом укладення договорів купівлі-продажу зазначеного майна та передано відповідачу грошові кошти для оплати його вартості. Проте, договори купівлі-продажу було оформлено на ім`я відповідача.

В час видачі доручення відповідачці, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Бориспільської ЦРЛ (діагноз: загострення хронічного панкреатиту). У зв`язку з цим, було посвідчено довіреність на уповноваження відповідачки укласти та зареєструвати договір купівлі-продажу дачного будинку АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером 101 та земельну ділянку 0,0149 га, з реєстраційним номером 000, на якій він знаходиться, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена довіреність від 27.09.2018 р. № 1604 посвідчена головним лікарем Бориспільської ЦРЛ ОСОБА_5 та зареєстрована за № 1604 від 27.09.2018 року.

Таким чином, позивач дав відповідачці доручення укласти від його імені договір купівлі-продажу (дачного будинку АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером 101 та земельну ділянку 0,0149 га, з реєстраційним номером 000, на якій він розміщений, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ) та необхідну суму грошових коштів для передачі продавцю.

Позивач зазначає, що фактично, відповідачка вчиняла правочин купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 412, та правочин купівлі-продажу земельної ділянки від 24 жовтня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 415 від його імені та за його рахунок, як довіритель в межах повноважень наданих довіреністю від 27.09.2018 року № 1604. У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідач вчинила зазначені правочини (договори купівлі-продажу від 24.10.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 412 та від 24.10.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 415) як повірений, від імені позивача, а тому права та обов`язки покупця за вказаними договорами купівлі-продажу мають бути переведені на позивача.

Позивач вказує, що в підтвердження здійснення купівлі-продажу дачного будинку АДРЕСА_2 , з реєстраційним номером 101 та земельної ділянки 0,0149 га, з реєстраційним номером 000, на якій він знаходиться, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 д відповідачем від імені позивача також виступає той факт, що відповідач та її донька протягом усього часу спільного проживання з позивачем перебувала на повному утриманні позивача; заощаджень достатніх для здійснення купівлі-продажу за власний рахунок до спільного проживання з позивачем відповідач також не мала; дохід відповідачки за час спільного проживання з позивачем не дозволяв заощадити суму коштів, необхідну для купівлі-продажу спірного майна за власний рахунок.

В подальшому, враховуючи що позивач та відповідач спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за рахунок позивача було значно поліпшено придбане майно (здійснено капітальні ремонти та інші роботи), що дало змогу використовувати вказане майно за його призначенням, у тому числі, для спільного проживання однією сім`єю з відповідачем.

Позивач також зазначає, що про порушення його прав та фактичне позбавлення його права власності на спірне нерухоме майно, а також невиконання відповідачем наданого їй доручення (довіреність від 27.09.2018 р. № 1604) позивач дізнався у лютому 2022 року, після припинення відносин спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Оскільки позивач та відповідач до цього моменту (до лютого 2022 року) проживали однією сім`єю, у тому числі, в спірному будинку, вели спільний побут та маючи теплі почуття до відповідача, позивач не вдавався в юридичні тонкощі державної реєстрації прав, а також покладався на добросовісність відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2022 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №947/20577/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна,та цивільну справу №947/29711/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця нерухомого майна, об`єднаній цивільній справі присвоєно № 947/20577/22.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2023 року задоволено заяву представника позивача адвоката В.В. Яцишина про залишення без розгляду частини позовних вимог. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна залишено без розгляду в частині вимог про: визнання об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 дачного будинку номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 47,9 кв.м, загальною площею - 117,2 кв.м, та земельної ділянки площею 0.0149 га, кадастровий номер земельної ділянки 110136900:38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання в порядку поділу за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права власності на 1/2 частини за кожним на дачний будинок номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 47,9 кв.м, загальною площею - 117,2 кв.м; визнання в порядку поділу за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права власності на 1/2 частини за кожним на земельну ділянку площею 0.0149 га, кадастровий номер земельної ділянки 110136900:38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжено розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про:

встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) за період з 2016 року по лютий 2022 року;

переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 412, з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 415, з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

визнання права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на дачний будинок номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 117,2 кв.м, житловою площею - 47,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

визнання права власності ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) на земельну ділянку площею 0,0149 га, кадастровий номер 110136900:38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 17.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно та переведення прав та обов`язків покупця - задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) за період з 04.11.2019 року по лютий 2022року.

Переведено права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 412, з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Переведено права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за №415, з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнано право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на дачний будинок номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 117,2 кв.м, житловою площею - 47,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Визнано право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 0,0149 га, кадастровий номер 110136900:38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 15382 (п?ятнадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн 20 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що викладені у позовній заяві, щодо ефективності обраних позивачем способів захисту права.

В частині задоволених позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за період з 04.11.2019 року по лютий 2022 року, рішення суду мотивовано тим, що позивач довів, що він у заначений період проживав однією сім`єю з відповідачкою як чоловік з дружиною без реєстрації шлюбу, оскільки впродовж того періоду вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, тобто у них склались усталені відносини, притаманні подружжю. Факт спільного проживання та ведення спільного господарства підтвердили допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В частині задоволення позовних вимог, щодо переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 415, з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та визнання у зв`язку з цим права власності ОСОБА_1 на дачний будинок номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 117,2 кв.м, житловою площею - 47,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та визнання права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0149 га, кадастровий номер 110136900:38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), рішення суду мотивовано тим, що відповідач, всупереч волевиявленню позивача на придбання на його ім`я будинку та земельної ділянки, за належні позивачу грошові кошти придбала зазначені об`єкти нерухомого майна, уклавши договори купівлі-продажу від свого імені як покупця. При цьому, судом враховані показання свідка ОСОБА_7 , надана оцінка довіреності від 27.09.2018 року та майновому стану відповідачки, її можливості придбати нерухоме майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Врона А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 року в частині задоволення позовних вимог - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно та переведення прав та обов`язків покупця відмовити в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було дотримано норм матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим суд дійшов до помилкових висновків щодо доведення позивачем обставин, що мають важливе значення для справи, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції неправомірно була взята до уваги, як доказ, довіреність видана позивачем та посвідчена головним лікарем Бориспільської ЦРЛ - Щуром О.П., на підставі її нікчемності у зв`язку із її посвідченням не уповноваженою на те особою.

Районний суд дійшов незрозумілому висновку, що ОСОБА_2 мала придбати нерухомість у вигляді будинку та земельної ділянки саме від імені позивача, жодних належних доказів про те, що вказані договори мали бути укладені від імені ОСОБА_1 - матеріали справи не місять.

Скаржник звертає увагу на те, що рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Показаннями сторони та показами свідків не може доводитись факт виконання за договором. На підтвердження факту передачі довіреності та грошових коштів ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - стороною позивача не надано більше жодних належних та допустимих доказів окрім показань одного свідка.

В скарзі наголошується, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ведення з нею спільного побуту та наявності між ними взаємних прав та обов`язків, на підставі чого заявлена вимога є необґрунтованою та безпідставною. При цьому, показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №129/2115/15-ц від 14.02.2018 року).

Також, про необ`єктивність суду та його упередженість під час винесення рішення свідчить різниця позицій суду щодо, по суті, одного й того ж питання про походження коштів у сторін та їхню можливість або неможливість придбання одного й того ж нерухомого майна.

Крім того, оскільки позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем до прийняття рішення, суду слід було відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку зі спливом строку звернення до суду з даним позовом, карантинні обмеження не призупинили роботу судів на території України та відповідно не обмежували права позивача на звернення до суду за захистом порушеного права.

Підсумовуючи викладене, в скарзі зазначено, що докази, подані представником позивача до суду першої інстанції не відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства, є неналежними, не достовірними та недостатніми, а також такими, що не містять інформації щодо предмету доказування, окрім того, з них не можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача відповідно до положень ЦПК України, відповідно до чого, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Київським районним судом м. Одеси на підставі наданих стороною позивача доказів - є протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству України, що не давало жодних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У судовому засіданні представники відповідачки ОСОБА_2 адвокати Врона А.В. та Славінський В.А. надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримали, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_1 та його представники адвокати Яцишин В.В., Осадчий А.Ю., Худяков А.Г. надали пояснення, в яких зазначили, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

27.09.2018 року ОСОБА_1 видано довіреність, якою уповноважено відповідача укласти та зареєструвати договір купівлі-продажу дачного будинку АДРЕСА_6 та земельної ділянки 0,0149 га, з реєстраційним номером 000, на якій він знаходиться, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що посвідчена головним лікарем Бориспільської центральної районної лікарні ОСОБА_5 та зареєстрована у книзі реєстрації вихідної документації по Бориспільській ЦРЛ за №1604.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 жовтня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 415, ОСОБА_9 передала у власність (продала) ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0149 га, кадастровий номер земельної ділянки :38:025:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Продаж вчинено за 104300,00 грн. На підставі зазначеного договору приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43667074 від 24.10.2018 16:41:57.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 412, ОСОБА_9 передала у власність (продала) ОСОБА_2 дачний будинок номер 2/19/д, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 47,9 кв.м, загальною площею 117,2 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 0,0149 га, кадастровий номер земельної ділянки :38:025:0057. Продаж дачного будинку вчинено за 1 781 440,00 грн. На підставі зазначеного договору приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Забалуєвою Г.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43667307 від 24.10.2018 16:48:01.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, учасників справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Щодо позовних вимог про визнання факту проживання однією сім`єю.

Так, у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи стаття 76 ЦПК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20)).

Основною метою встановлення факту є необхідність виникнення в осіб, передбачених главою 8 Сімейного кодексу України частини майнових прав та обов`язків, що притаманні подружжю.

Однак, колегія суддів вважає, що у справі, що переглядається, факт проживання однією сім`єю не пов`язаний з заявленими позовними вимогами про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу і у зв`язку з цим визнання права власності на нерухоме майно.

Саме лише встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу без вирішення питання виникнення, зміни або припинення юридичних наслідків чинним законодавством не передбачено, а тому, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно.

У даній справі позивач ОСОБА_1 також звернувся до суду із позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу та визнання за ним, як за покупцем права власності на нерухоме майно.

Задовольняючи вказані позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано належний спосіб захисту прав, які він вважає порушеними.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Так, здійснити переведення прав покупця можливо лише у разі порушення переважного права купівлі, у судовому порядку та за наявності таких порушень: 1) продаж без попереднього сповіщення інших власників; 2) укладення угоди до закінчення термінів, визначених законом; 3) продаж за нижчою ціною, ніж пропонувалася іншим власникам; 4) недотримання процедури відмови від пріоритетного права неповнолітнього співвласника; 5) внесення інших змін в умови продажу (створення більш вигідних умов для третьої особи в порівнянні зі співвласниками).

Отже, позивачемобрано неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки переведення прав та обов`язків покупця перебачено цивільним законодавством як спосіб захисту порушеного переважного права, внаслідок продажу майна, а не його придбання, навіть якщо воно було зареєстровано на третіх осіб.

Таким чином, позивачем було неправильно обрано спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, тому, позовні вимоги про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу та визнання за ним, як за покупцем права власності на нерухоме майно задоволенню не підлягають.

Щодо застосування строків позовної давності апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, з подальшими змінами, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 року продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Беручи до уваги вищевказані положення постанови Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який діяв з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем строк позовної давності непропущений, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині на увагу не заслуговують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 березня 2023 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Врона Андрій Валентинович задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 17 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко