КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8946/24
Провадження № 2/947/2756/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 року ОСОБА_2 , через свого представника звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій з урахуванням уточнення просить суд виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису №917 від 28.04.2009 року про народження ОСОБА_4 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.04.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради про що в книзі реєстрації актів про одруження 08.04.2000 року зроблено запис №407.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 доньки було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Батьком народженої дитини був записаний ОСОБА_2 .

14.09.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №167 від 14.09.2010 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 тривалий час після народження дитини переховувала її від нього, декілька разів зникала і проживала за невідомою адресою, у зв`язку з чим у нього виникли сумніви стосовно факту батьківства.

Також, вказує, що на сьогоднішній день, ОСОБА_3 перешкоджає спілкуванню дитини ОСОБА_4 з записаним її батьком ОСОБА_2 , але при цьому вимагає сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В провадженні Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №56082054 від 02.04.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-1813 виданого 22.12.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

У зв`язку з тим, що у позивача є сумніви стосовно його батьківства, аліменти ним на даний час не сплачуються, борг зростає.

У зв`язку з чим, є необхідність у підтвердженні або спростуванні факту батьківства між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.03.2024 року позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рущенко Олени Олександрівни до ОСОБА_3 про оспорювання факту батьківства було залишено без руху. Повідомлено позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката Рущенко Олену Олександрівну про необхідність виправити вищевказані недоліки позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання даної ухвали і роз`яснити, що в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Повідомлено адвоката Рущенко Олену Олександрівну про обов`язок зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 ЦПК України.

28.03.2024 року від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

23.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рущенко Олени Олександрівни до канцелярії суду надійшла заява про уточнення позовних вимог у справі №947/8946/24.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рущенко Олени Олександрівни про уточнення позовних вимог, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання факту батьківства було залишено без руху. Надано позивачу строк, що не перевищує 5 днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: надати докази надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) заяви про уточнення позовних вимог, яка подана по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання факту батьківства.

03.06.2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, разом із доказами надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) заяви про уточнення позовних вимог, яка подана по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання факту батьківства.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рущенко Олени Олександрівни про уточнення позовних вимог, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання факту батьківства.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2024 року призначено по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання факту батьківства судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої було поставлено наступне питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проведення експертизи доручено Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Провадження у справі №947/8946/24 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення справи до Київського районного суду м. Одеси.

05.09.2024 року до Київського районного суду м. Одеси з Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшов висновок експерта разом з матеріалами справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2024 року провадження у справі № 947/8946/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства було поновлено. Призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 17.10.2024 року було закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 18.12.2024 року представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судове засідання 18.12.2024 року відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, 08.04.2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради про що в книзі реєстрації актів про одруження 08.04.2000 року зроблено запис №407.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

14.09.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №167 від 14.09.2010 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

Згідно постанови від 22.02.2024 року старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нестор Г.П., у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа №2-4813 виданого 22.12.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 04.08.2010 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 повноліття. А після цього з 12.02.2021 року стягувати на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Так, відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №378, яка була проведена за клопотанням позивача, молекулярно-генетичним аналізом ДНК було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з ймовірністю 99,99999%, таким чином, батьківство практично доведене.

У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідженими судом матеріалами справи не встановлено та позивачем не доведено, що він ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, судом врахований висновок молекулярно-генетичної експертизи №378, яким доведено батьківство позивача та встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з ймовірністю 99,99999%.

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги, щодо виключення відомостей про батьківство ОСОБА_2 з актового запису №917 від 28.04.2009 року про народження ОСОБА_4 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 25.12.2024 року.

Суддя В. С. Петренко