справа № 489/6993/24 провадження №2/489/2523/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

У вересні 2024 року позивач, через свого представника адвоката Дічка В.С., звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2023 та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач є його батьком. Нараз позивач проживає окремо від батьків та навчається у вищому навчальному закладі університеті WSB Merito у місті Торун Республіки Польща, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. За весь період після досягнення ним повноліття матеріальну допомогу на його утримання надає лише матір. Батько матеріальної допомоги на його утримання не надає взагалі. Позивач навчається на контрактній основі, не отримує стипендію, через навчання він не працює і не має жодного доходу. Ніяких соціальних виплат як біженець він не отримує. При цьому, відповідач є здоровою та працездатною особою. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач, через свого представника адвоката Сорочана Є.В. надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування свого відзиву вказує, що обставина щодо продовження позивачем навчання є недоведеною, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів. Крім того, позивач звернувся до суду з цим позовом у вересні 2024 року, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів, починаючи з 01.10.2023. Останнім місцем роботи відповідача було ТОВ «Морське агентство «Ісма», звідки звільнився у квітні 2021 році, а з квітня 2021 року до лютого 2022 року стояв на обліку у Миколаївському обласному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. З березня 2022 року він жодних доходів не має та перебивається тимчасовими незначними заробітками. Наразі відповідач оформлює пенсію, крім того, він багато років має хронічні захворювання серця та опорно-рухового апарату. Проблеми зі здоров`ям у значній мірі обмежують працездатність відповідача та змушують його нести додаткові витрати на лікування. Також зазначив, що відповідач має значну заборгованість перед іншими особами. Враховуючи викладене, відсутність у відповідача доходів, постійні проблеми зі здоров`ям, значні боргові зобов`язання, у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу сину. Тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач є чоловіком працездатного віку, але заходів для працевлаштування не прийняв, а доказів того, що у нього є конкретні перешкоди працевлаштування, до суду не надав. Відповідач покликається до проблем зі здоров`ям, але останній огляд датований листопадом 2023 року. Позивач вважає, що ті проблеми, з приводу яких відповідач звертався за медичною допомогою такими, які перешкоджають йому у працевлаштуванні та виконанні обов`язків, передбачених СК України. Документи, які б підтверджували якісь проблеми зі здоров`ям з листопада 2023 року по листопад 2024 року, відповідачем не надано, що свідчить про відсутність таких. Твердження відповідача про оформлення пенсії свідчить про тенденцію до покращення його матеріального становища в майбутньому. При цьому, надання відповідачу статусу пенсіонера не позбавляє його права та можливості до працевлаштування. Крім того, відповідач є засновником двох юридичних осіб, які здійснюють комерційну діяльність ТОВ «Морське агентство «Ісма» та ТОВ «ІТС», та отримує прибуток від діяльності цих товариств у вигляді дивідендів. За такого, позивач вважає, що відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував його твердження та вказував на його неспроможність утримувати позивача, тому позовні вимоги законні і підлягають задоволенню.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1658, батьком позивача записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.12.2019 з відповідача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.09.2024 з відповідача на користь ОСОБА_3 стягнуто неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 2/489/1384/19 від 16.04.2020 у розмірі 95661,32 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №76258 від 23.04.2024 станом на момент повноліття дитини заборгованість позивача складає 139527,89 грн.

Згідно довідки про зарахування іноземця на денну форму навчання №С203/2023 Університету WSB Merito в Торуні від 04.10.2023 ОСОБА_1 зарахований на денну форму навчання на платній основі у вказаному навчальному закладі на період з 01.10.2023 до 30.06.2026.

Згідно із відповіддю №995350 від 27.12.2024 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, доходи ОСОБА_2 складаються лише із соціальних виплат з відповідних бюджетів.

Також судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2024 з відповідача та ОСОБА_3 стягнуто на користь ТОВ «Морське агентство «Ісма» заборгованість за договорами позики № 5 від 02.04.2018 у розмірі 419870,00 грн.

Крім того, матеріалами підтверджується, що відповідач проходив медичне обстеження в 2022-2023 роках. Так, згідно із випискою №748 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №8» Виконавчого органу Київської міської ради від 27.12.2022 відповідачу встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ризик 4.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3682/678 та виписних епікризів із медичної карти стаціонарного хворого №3847 та №8119 відповідачу встановлено наступний діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 4, корінцевий больовий синдром, порушення функції нирок з ШКФ, дисциркуляторна енцефалопатія І-ІІ ст., церебростенічний синдром, ДДУ шийного відділу хребта/спондилоартроз, грижі МХД С5-С6, С6-С7, стійкий больовий м`язово-тонічний синдром, з ангіодистонічними, вестибулярним синдромами.

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 є повнолітнім, навчається на денній формі навчання на контрактній основі, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання.

Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частини другої статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

В свою чергу, присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду.

В свою чергу, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі навчання та платній основі, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності, наявності в нього інших утриманців, враховуючи його матеріальний стан та стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років.

При цьому суд зазначає, що нормами чинного СК України не встановлено мінімального розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Відповідно, підстави для визначення мінімального розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відсутні.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи 18.09.2024 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 27.12.2024.

Суддя І.В.Коваленко