Єдиний унікальний номер 133/2263/15-ц
Номер провадження 6/133/11/24
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н.Л.,

за участю секретаря Білокура Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі №133/2263/15-ц про стягнення з боржника, якими є ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованості за кредитним договором № 500473845.

Заява мотивована тим, що 09 жовтня 2015 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №133/2263/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованості за кредитним договором № 500473845.

21 червня 2023 року ухвалою суду замінено сторону виконавчого проваждження (стягувача) ПАТ "Альфа Банк" на ТОВ "Вердикт Капітал".

09 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Кампсіс Фінанс" укладено договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 09-03/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №500473845 перейшло до ТОВ "Кампсіс Фінанс".

12 травня 2023 року між ТОВ "Кампсіс Фінанс" та ТОВ "Дебт Форс" укладено договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 12-05/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 500473845 перейшло до ТОВ "Дебт Форс".

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Первісний стягувач усудове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Боржник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився.

Державний виконавець Козятинського відділу ДВС в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Представник ТОВ "Кампсіс Фінанс" у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Згідно з частиною третьою статті 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року у справі №133/2263/15-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованість за кредитним договором № 500473845 від 03 квітня 2014 року в сумі 28 886 гривень.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року у справі №133/2263/15-ц замінено стягувача - ПАТ "Альфа Банк" на правонаступника - ТОВ "Вердикт Капітал" щодо виконання вказаного вище рішення суду.

09 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Кампсіс Фінанс" укладено договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 09-03/23, у відповідності до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" передає (відступає) ТОВ "Кампсіс Фінанс" за плату, а ТОВ "Кампсіс Фінанс" приймає належні ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників.

12 травня 2023 року між ТОВ "Кампсіс Фінанс" та ТОВ "Дебт Форс" укладено договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 12-05/23, у відповідності до умов якого ТОВ "Кампсіс Фінанс" передає (відступає) ТОВ "Дебт Форс" за плату, а ТОВ "Дебт Форс" приймає належні ТОВ "Кампсіс Фінанс" права грошової вимоги до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні відповідно до положень ст. 512 ЦК України відбувається шляхом: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони, заінтересованої особи, державного або приватного виконавця замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на викладене вище, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень щодо перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст. 204 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, від 04 грудня 2018 року у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04 червня 2020 року у справі №910/1755/19.

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Жодних доказів відносно того, що договір про відступлення права вимоги № 09-03/23 від 09 березня 2023 року, укладений між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Кампсіс Фінанс", подовжувався, та діяв на час постановлення ухвали суду від 21 червня 2023 року у справі №133/2263/15-ц якою замінено стягувача - ПАТ "Альфа Банк" на правонаступника - ТОВ "Вердикт Капітал", та як наслідок цього у ТОВ "Вердикт Капітал" виникло право передачі вимоги за цим кредитним договором до ТОВ "Кампсіс Фінанс" на підставі договір факторингу №09-03/23 від 09 березня 2023 року, заявником не надано та матеріали даної справи не містять.

Відтак, враховуючи вищевикладені положення закону, суд вважає, що відступлення (продаж) неіснуючих станом на 09 березня 2023 року прав вимоги та майнових прав ТОВ "Вердикт Капітал" за Кредитним договором №500473845 від 03 квітня 2014 року на користь ТОВ "Кампсіс Фінанс" суперечить статті 514 ЦК України.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Таким чином, ТОВ "Дебт Форс" не доведено суду факт переходу прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи за виконавчим провадженням за кредитним договором №500473845 від 03 квітня 2014 року, на підставі вказаних правочинів.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про недоведення належними та достовірними доказами набуття права вимоги у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, тому слід відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 81, 259, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: