Номер провадження: 22-ц/813/5096/24
Справа № 494/510/21
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом Державної екологічної інспекції Південно Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач, звернувшись до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених державі України у розмірі 59 900 гривень 07 коп. на розрахунковий рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища UA0015576 Розквітівської сільської ТГ, ГУК в Одеській області/отг с. Розквіт/24062100, ;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) суму коштів за сплату судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі 06 листопада 2018 року здійснили незаконне знищення дерев (до ступеня припинення росту) на ділянці автодороги «Знам`янка-Березівка» між селами Ставкове та смт Раухівка Березівського району Одеської області (за межами населеного пункту). Своїми діями відповідачі вчинили правопорушення у вигляді знищення дерев без дозвільних документів. Постановою КМУ від 23 липня 2008 року №665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до припинення ступеню росту». Відповідно до додатку №1 до цієї постанови КМУ розмір збитків нанесених Державі відповідачами, складає 59 900 гривень 07 коп. Позивач також звертався до відповідачів з претензією №46 від 22 квітня 2019 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, але на час розгляду справи сума збитків відповідачами не сплачена.

Короткий зміст пояснень відповідачі.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив суду, що дійсно рубав дрова з метою допомогти брату дружини, який був хворий на онкологію, а тепер він вже помер. ОСОБА_1 дрова не рубав, а опинився з ним на місці випадково. Вину не визнав, вважає, що його дії є правомірними так як він допомагав родичам.

Відповідач ОСОБА_1 пояснив суду, що є інвалідом першої групи з дитинства. Він може ходити, бігати, а носити нічого важкого не може через вади руки. У той день він вирішив погуляти у лісопосадці де зустрів ОСОБА_2 , що рубав дрова, сам у порубці дерев участі не приймав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна, у розмірі 59 900,07 гривень на UA0015576 фонду охорони навколишнього природного середовища Розквітівської сільської ТГ, ГУК в Од.обл/отг с. Розквіт/24062100, код ЄДРПОУ- 37607526. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) суму коштів за сплату судового збору у розмірі 2 270 гривень.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна, у розмірі 59 900,07 гривень та ухвалити нове рішення, яким стягнути ОСОБА_2 суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна, у розмірі 59 900,07 гривень, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що скаржник з дитинства є особою з інвалідністю І групи, має вроджену ваду обох верхніх кінцівок, справа відсутність променевої кістки та першого пальця зліва, зліва недорозвинена фаланга першого пальця, косорукість обох верхніх кінцівок, тому фізично займатися вирубкою дереві він не може.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 26 грудня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга скаржника підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції частковому скасуванню в частині щодо солідарного стягнення суми шкоди з ОСОБА_1 з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу.

Як передбачено ч. 1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Положеннями ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 16 квітня 2020 року за №350/34633 Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Згідно з п. 1 ч. 2 вказаного Положення Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики і здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Отже позивач є уповноваженим державою органом, який виступає від імені держави з метою захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі 06 листопада 2018 року здійснили незаконне знищення дерев (до ступеня припинення росту) на ділянці автодороги «Знам`янка-Березівка» між селами Ставкове та смт Раухівка Березівського району Одеської області (за межами населеного пункту). Своїми діями відповідачі вчинили правопорушення у вигляді знищення дерев без дозвільних документів.

Постановою КМУ від 23 липня 2008 року №665 затверджено «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до припинення ступеню росту».

Відповідно до додатку №1 до цієї постанови КМУ розмір збитків нанесених Державі відповідачами, складає 59 900 гривень 07 коп.

Позивач також звертався до відповідачів з претензією №46 від 22 квітня 2019 року про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, але на час розгляду справи сума збитків відповідачами не сплачена.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , 1980 р.н., є особою з інвалідністю з дитинства, має першу групу, безстроково, потребує стороннього догляду. Що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 АБ № 098064 від 30 квітня 1996 року.

Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ОСОБА_2 , як особа яка своїми неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди нанесену державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30 травня 2003 року №21-14-1297, та листа Верховної Ради України від 17 червня 2003 року за №06/10-576 від 17 червня 2003 року, грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди.

Відповідно до переліку рахунків для зарахування коштів до бюджету по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, вказана сума шкоди має бути внесена на розрахунковий рахунок UA0015576 фонду охорони навколишнього природного середовища Розквітівської сільської ТГ, ГУК в Одеській області/отг с. Розквіт/24062100 .

З огляду на вищенаведене на думку суду першої інстанції є всі підставі для примусового стягнення грошових коштів за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок неправомірних дій відповідачів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення суд не враховав посилання відповідача ОСОБА_2 про нібито наявність у нього правових підстав для порубки ліса, які пов`язані із допомогою для його хворого родича. На думку суду першої інстанції такі посилання є уявними і не мають будь яких дійсних правових підстав.

Також, приймаючи рішення суд першої інстанції не враховує посилання відповідача ОСОБА_1 , що він є особою з інвалідністю 1-ї групи з дитинства і через вади рук не здатний виконувати фізичну роботу, у зв`язку з чим фізично не міг приймати участь у незаконному знищенні дерев.

Тому, виходячи з захворювання відповідача ОСОБА_1 у нього одна рука є здоровою, що не перешкоджає йому вчиняти будь які протиправні дії цією здоровою рукою.

Так, з огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що виходячи з захворювання відповідача ОСОБА_1 у нього одна рука є здоровою, що не перешкоджає йому вчиняти будь які протиправні дії цією здоровою рукою, виходячи з наступного.

Скаржником до суду першої інстанції надано довідкою МСЕК серії 2-18 АБ № 098064 від 30 квітня 1996 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 1980 р.н., є особою з інвалідністю з дитинства, має першу групу, безстроково та вказано, що він потребує стороннього догляду.

Відповідно до ч.ч. 7-10 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.

До підгрупи А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування.

До підгрупи Б першої групи інвалідності належать особи з високою мірою втрати здоров`я, значною залежністю від інших осіб у забезпеченні життєво важливих соціально-побутових функцій і які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Таким чином, наявність у відповідача статусу особи з інвалідністю першої групи та потреба останнього у стороннього догляду виключає можливість ОСОБА_1 здійснювати порубку дерев.

Більше того судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги пояснення надані ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 дрова не рубав, а опинився з ним на місці випадково.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення помилкового не взято до уваги вищезазначені обставини та дійшов помилкового висновку про те, що у скаржника одна рука є здоровою та наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для часткового скасування рішення суду в частині солідарного стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу з ОСОБА_1 та стягнення з останнього судового збору.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року задовольнити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу до ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Постановити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький