1Справа № 317/1717/24 2/335/2439/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря Зайцевої С.В. розглянувши, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кляшторної Ю.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином відповідача ОСОБА_2 . До досягнення позивачем повноліття ОСОБА_3 (мати позивача), стягувала з ОСОБА_2 аліменти на його утримання. На даний час, позивач досяг повноліття, але продовжує навчатися, як курсант на 1 курсі, денної форми здобуття освіти Донецького державного університету внутрішніх справ. Термін зарахування на навчання до університету 31.07.2023, термін закінчення навчання університету 04.07.2026. Жодних коштів на покриття витрат пов`язаних із навчанням, відповідач не надає. Позивач навчається на денній формі, мешкає у казармі у м. Кропивницький. Позивач разом зі своєю матір`ю та двома братами та сестрою, переїхали до м. Запоріжжя, де зареєстровані, як ВПО та змушенні орендувати житло. Для повноцінного навчання позивачу необхідно нести витрати на придбання одягу, взуття, тривожної валізи, форми, ліків, необхідної літератури, зошитів, комп`ютерної техніки та іншого приладдя. Після вступу до університету витрати позивача значно зросли. Крім навчання, позивач професійно займається спортом «Самбо», тому має ще додаткові витрати на форму. Позивач не працює, не має власних доходів, а тому потребує матеріальної допомоги. Наразі щомісячні витрати позивача на харчування, тільки проїзд раз на місяць з Кропивницького до м. Запоріжжя, складає 1500 грн., купівлю одягу та взуття, засобів гігієни, тощо, становить 20000,00 грн. Крім того, керівництвом закладу було прийняте рішення щодо розквартирування усіх курсантів, тому з квітня 2024 року позивачу прийдеться винаймати квартиру за власні кошти. Всі ці витрати покриває мати ОСОБА_3 , яка має статус багатодітної. Відповідач не є інвалідом, інших утриманців немає, наразі проходить військову службу в ЗСУ. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину поки він продовжує навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, ОСОБА_1 , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, отже має можливість сплачувати аліменти до досягнення ним 23-х років.

Позивач посилаючись на те, що він самостійного доходу не має, відповідач отримує стабільну заробітну плату, а відтак може надавати йому матеріальну допомогу, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення позивачем, двадцяти трьох років.

Ухвалою Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю, яка надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 04.06.2024.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2024 року, витребувано у Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10) інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо місця реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , і як зазначено у позовній заяві, зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Відповіді на виконання даної ухвали судді від 05.06.2024 своєчасно не надійшло.

Таким чином, судом здійснювалось ряд заходів (запитів) щодо підтвердження місця проживання відповідача ОСОБА_2 , однак не було отримано підтвердження місця проживання відповідача, який 10.01.2024 був знятий з останнього місця реєстрації. З 12.08.2024 по 15.09.2024 суддя перебувала у щорічній відпустці

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання з викликом сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 13.12.2019, актовий запис №10 (видане повторно).

Позивач ОСОБА_1 є курсантом 1-го курсу, денної форми здобуття освіти Донецького державного університету внутрішніх справ, що підтверджується копією контракта № 1385 від 14.08.2023 (а.с. 8) та довідкою № 1828 від 21.11.2023 наданою відділом кадрового забезпечення Донецького державного університету внутрішніх справ (а.с. 9), з яких убачається, що термін навчання становить 3 роки та закінчується 04.07.2026.

Відповідач ОСОБА_2 проходить службу в Збройних Силах України, що підтверджується контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с. 10-11).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 7 від 13.01.2022, ОСОБА_2 з 13.01.2022 зарахований до списків особового складу частини, призначений на посаду водія взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону (а.с. 12).

Отже, відповідач отримує відповідний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який як підтверджується матеріалами справи потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача на період навчання повнолітнього сина, по справі не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання.

У своїй заяві, яка подана до суду, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

З огляду на зазначені обставини, враховуючи вимоги чинного законодавства та позицію відповідача, який визнав позов, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час навчання, у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) щомісячно. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача, оскільки із таким розміром аліментів погодився сам відповідач.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст. 191 СК України, а тому підлягають стягненню з відповідача починаючи з 27.03.2024.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, 89, 206, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , двадцяти трьох років, за умови продовження навчання, починаючи з 27.03.2024.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Повне судове рішення складено 20.12.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення повного судового рішення, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя І.А.Крамаренко