Справа № 557/525/23
провадження № 2-о/570/5/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

присяжних Віннічук Ю.М.,

Божка О.В.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Пузирка О.О.,

особи ОСОБА_2 ,

її захисника адвоката Тарасюка Ю.М.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ в порядку окремого провадження цивільного судочинства справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Гощанської селищної ради Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна ,

в с т а н о в и в:

покликаючись, що ОСОБА_2 - тітка його дружини з 1975 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП "Гощанської багатопрофільної лікарні" заявник у поданій до суду 29 березня 2023 року заяві просить:

- визнати недієздатною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

- призначити опікуном ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник в суді підтримав заяву повністю і по аналогічних мотивах. По суті показав, що тітка його дружини має інвалідність ІІ групи, потребує постійного стороннього догляду, інших родичів, які мають можливість здійснювати опіку над ОСОБА_2 , немає, оскільки її батьки померли, а його дружина працює.

Його представник адвокат Олександр Пузирко, підтримуючи вимоги та аргументацію свого довірителя, стверджує, що наявні всі підстави для задоволення заяви, оскільки заявник єдиний, хто може бути опікуном недієздатної особи.

Представник заінтересованої особи Панасюк С.В. висновок підтримує, не заперечує щодо задоволення заяви.

Особа, відносно якої вирішується питання, ОСОБА_3 стверджує, що проживає недалеко від сім`ї своєї племінниці, не заперечує щодо призначення заявника її опікуном.

Її представник адвокат Юрій Тарасюквважає, що задоволення заяви повністю відповідає інтересам недієздатної особи.

Суд встановив такі обставини.

Як вбачається з паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 20 листопада 1997 року Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце реєстрації - АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 136/24 від 23 травня 2024 року ОСОБА_2 виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів (F.71.1 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). Внаслідок наявного психічного розладу позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з висновком опікунської ради виконавчого комітету Гощанськоїселишної ради Рівненського району Рівненської області від 14 жовтня 2024 року №05-30/190, доцільно призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання в судовому порядку останньої недієздатною.

До вказаних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно із ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Ч.1 ст.30 ЦК України визначає, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.39, ч.1 ст.40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (ч.1-3 ст.41 ЦК України).

Згідно змісту ч.1 ст.300ЦПК України, ч.1 ст.60 ЦК України, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Ст.55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч.4, 5 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. Ст.67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна, а саме: 1) Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно з ч.3 ст.72 ЦК України опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Суд дійшов таких висновків, заслухавши їх пояснення, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Розглядаючи справу, суд забезпечив учасникам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заявник скористався правовою допомогою.

Ч.2 ст.19 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.4 ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про усиновлення.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.1, 3 Конституції України). Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст.21, ч.2 ст.22, ч.1 ст.28, ч.1 ст.29, ч.ч.1, 2 ст.55 Конституції України). Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей, які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я вони не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Важливим елементом держави є захист особистих немайнових та майнових прав осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Законом закріплена особлива форма державної турботи про нужденних осіб, які потребують сторонньої допомоги. Якщо особа не може мати правоздатності, то на законних підставах і лише за рішенням суду вона може бути визнана недієздатною. Єдиною підставою для цього є стійкий і хронічний розлад, за якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Такий психічний розлад має бути підтверджений висновком судово - психіатричної експертизи, тому суд приймає до уваги вказаний акт як належний та допустимий доказ, оскільки останній підтверджує саме такий факт.

ОСОБА_2 визнається судом недієздатною, тому наявні підстави вирішення питання для встановлення над нею опіки.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Заінтересована особа рекомендує суду на призначення опікуном кандидатуру заявника. Однак доцільність призначення опікуном саме його обґрунтовується лише тим, що він єдиний в змозі виконувати обов`язки опікуна, при цьому жодних доказів цього не надано, крім того суд призначає опікуна на підставі подання від органу опіки та піклування, а не висновку.

Крім того, суд зауважує, що станом на сьогодні саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст.65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. При розгляді питання про призначення опікуна слід враховувати кандидатуру, обґрунтовувати доцільність призначення саме його, а також, чи склалися між заявником та недієздатною особою особисті приязні взаємини, чи є у недієздатної особи інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна. Заявник не надав жодних відомостей про проходження психіатричного і наркологічного оглядів, інформації про відсутність судимостей, працевлаштування, дохід тощо.

За таких умов заява в цій частині не підлягає до задоволення, опіка над підопічним здійснюється органом опіки та піклування, на обліку в якому перебуває такий підопічний, або спеціальним закладом, до якого його поміщено.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що в силу положень ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.293, 294, 299, 300 ЦПК України суд

у х в а л и в:

задоволити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна .

Визнати недієздатною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті вимог відмовити.

Визначити строк дії рішення терміном на два роки від дня набрання ним законної сили.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Особа, відносно якої вирішується питання про недієздатність: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: виконавчий комітет Гощанської селищної ради Рівненського району Рівненської області, , місцезнаходження: вул.Незалежності, 72 селище Гоща Рівненського району Рівненської області.

Суддя: Кушнір Н.В.

Присяжні: Божок О.В.

Віннічук Ю.М.