465/4997/23
2/465/1077/24
УХВАЛА

08.02.2024 року місто Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі головуючої судді Мигаль Г.П, розглядаючи матеріали цивільної справи №465/4997/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

встановив:

У провадження судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П. надійшли матеріали цивільної справи №465/4997/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час вивчення матеріалів справи встановлено, що предметом цивільної справи є відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_5 (сином відповідачів). Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.02.2023 відносно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Встановлено, що суддя Мигаль Г.П. була слідчим суддею в межах вказаного вище кримінального провадження №0001278 від 19.04.2017, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Так, ухвалою слідчого судді від 22.05.2017 застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у даному кримінальному провадження у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладених обставин, головуючим суддею заявлено самовідвід, оскільки наведені факти можуть викликати сумнів у безсторонності та неупередженості суду.

З цих підстав, подано заяву про відвід головуючого судді представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Ощипок В.С.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади судочинства і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, Європейський суд з прав людини вказує, що такий визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи наведене, а також специфіку обстави справи, що можуть зумовити виникнення в учасників справи сумнівів у безсторонності та неупередженості головуючої судді, доходжу висновку про неможливість в даному випадку збереження ознаки безсторонності та неупередженості суду з точки зору учасників справи та стороннього спостерігача, а відтак з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого процесуального рішення у сторін у справі, вважаю за необхідне задовольнити заяви про відвід та про самовідвід.

Відповідно ч. 8, 11 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ощипок В.С.про відвід головуючої судді Мигаль Галини Петрівни від розгляду цивільної справи №465/4997/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Задовольнити заяву про самовідвід головуючої судді Мигаль Галини Петрівни від розгляду цивільної справи №465/4997/23, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.