Справа № 561/460/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Расевич Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей в сумі 84782 грн. 35 коп.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем у період 2001 2016 років перебувала у шлюбі, мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею.

Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.05.2018 року і до досягнення ними повноліття.

Разом з тим, коштів, які стягуються з відповідача на їх утримання та виховання не вистачає, відповідач додатково матеріальної допомоги не надає. Упродовж 2019-2023 років вона понесла додаткові витрати на дітей у сумі 169564 грн. 71 коп, які були викликані особливими обставинами, їх хворобою, навчанням, відвідуванням спортивних секцій, необхідністю вступу до вищих навчальних закладів.

Зокрема, нею понесено додаткові витрати на дочку ОСОБА_5 в сумі 80043 грн. 97 коп., з яких: лікування в стоматолога 16.01.2919 року в сумі 630 грн., проїзд до стоматполіклініки 129 грн.; обстеження та лікування з приводу залізодефіцитної анемії 1166 грн. 72 коп., проїзд до лікарні 129 грн.; стаціонарне лікування з 13.03.2019 року в Рівненській обласній дитячій лікарні та амбулаторне лікування 1899 грн. 58 коп., проїзд до лікарні 129 грн.; стаціонарне лікування в Рівненській ЦРЛ 495 грн. 19 коп., проїзд до лікарні 56 грн.; обстеження та лікування з 26.12.2019 року в Рівненському обласному центрі психічного здоров`я населення 16325 грн. 87 коп.; витрати на проїзд та проживання з метою вступу до Київського військового ліцею ім. І.Богуна 4325 грн. 29 коп.; витрати на проїзд з метою вступу до ДНЗ ТПК ПВФП м. Збараж 3872 грн. 30 коп. (600 грн. проїзд в обидві сторони, 2826 грн. витрати на ремонт кімнати в гуртожитку, 446 грн. 30 коп. на укомплектацію особистої аптечки); ортодонтичне лікування та встановлення металевої брекет-системи 34300 грн., витрати на амбулаторне лікування у період 14.12.2019 року, 19.10.2020 - 14.12.2020 року, 23.08.2020 р., 23.09.2020 р., 20.10.2020 р., 06.01.2021 р., 14.01.2021 р., 24.03.2021 року, 20.10.2021 року, 03.12.2021 року, 16.02.2022 року 4424 грн. 39 коп., сеанси мануальної терапії та лікарські препарати 1768 грн. 68 коп., стаціонарне лікування з 26.01.2021 р. до 06.02.2021 року в хірургічному відділенні Рівненської ЦРЛ 2425 грн. 19 коп., витрати на проїзд 56 грн. 00 коп.; стаціонарне лікування з 01.03.2021 року до 05.03.2021 року в хірургічному відділенні Збаразької центральної районної лікарні м. Збараж та амбулаторне лікування 1520 грн. 56 коп., витрати на проїзд 744 грн.; витрати на стаціонарне лікування з 11.08.2021 року до 18.08.2021 року в КП «Корецька обласна лікарня відновного лікування» - 3733 грн., витрати на проїзд 218 грн. 60 коп., туристичну поїздку до Харкова з 04.01.2022 року до 11.01.2022 року в сумі 1069 грн. 60 коп.; лабораторні дослідження 04.02.2022 року 1370 грн.

Додаткові витрати на дочку Елеонору становлять 58062 грн. 53 коп. та складаються з: витрат на лікування з 18.01.2019 року в хірургічному відділенні Рівненської ЦРЛ 586 грн. 14 коп., проїзд до лікарні 56 грн. 00 коп., оплата тренування з тхеквондо 2750 грн., обстеження у офтальмолога 17.10.2020 року 1167 грн. 68 коп.; ортодонтичне лікування, встановлення металевої брекет-системи 28740 грн., амбулаторне лікування 15.09.2021 р., 14.12.2021 р., 20.10.2021, 14.12.2021 р., 01.02.2022 р., 25.07.2022 р. 05.11.2022 р. 3743 грн. 85 коп., витрати, пов`язані зі вступом до ДНЗ Львівське вище професійне училище побутового обслуговування 3060 грн. 06 коп.; витрати на проїзд з метою переведення на навчання до ДПТНЗ «Рівненський центр ПТО сервісу та дизайну» - 486 грн. 80 коп., витрати на проїзд до навчального закладу у період вересня квітня 17472 грн.

Крім того, на амбулаторне лікування обох дітей нею також понесено витрати в сумі 461 грн. 67 коп., придбання ноутбука 8199 грн. 01 коп., підключення до мережі інтернет провайдера 1450 грн., придбання роутера 1950 грн. 00 коп., абонплата за користування інтернетом у період 2020 2023 років 3600 грн., що складає 15660 грн. 68 коп.

У добровільному порядку компенсувати понесені нею додаткові витрати на дітей відповідач відмовляється. Покликаючись на положення ст. 141, 185 СК України просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на дітей в сумі 84782 грн. 35 коп.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, оскільки на поштовому повідомленні наявна відмітка про вручення йому поштового відправлення 01.05.2023 року.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву та доказів у спростування доводів позивача відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2018 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.05.2018 року і до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 15.11.2022 року було зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року поновлено провадження у справі.

У частині 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вищезазначеної Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини установлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18), від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками тощо).

Суд вважає доведеними покликання позивача про понесені нею додаткові витрати у період 2019 до березня 2023 років на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були викликані особливими обставинами, зокрема погіршенням стану здоров`я дитини та необхідністю її лікування, навчанням, зокрема:

- витрати на лікування у стоматолога у сумі 630 грн., що підтверджується довідкою військової поліклініки від 16.01.2019 р. та фіскальним чеком (а.с.7);

- витрати, понесені на лікування згідно консультаційного висновку спеціаліста № 2359 від 22.01.2020 року в сумі 1041 грн. 07 коп., що підтверджено фіскальними чеками № 28624 від 22.01.2020 р., № 1775378 від 04.02.2020 р., квитанцією до прибуткового касового ордера № 22 від 13.01.2020 р. «ГЕМО-МЕДИКА» (а.с. 8). При цьому суд не приймає до уваги квитанцію від 04.02.2020 р. про внесення позивачем благодійного внеску на користь Ескулап Рівного в сумі 80 грн. (а.с.8), оскільки ці витрати не пов`язані з хворобою дитини, внесені позивачем добровільно, на її власний розсуд, а також фіскальний чек № 21126 від 01.02.2020 року (а.с.8), оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи призначення лікаря щодо цього препарату;

- витрати, понесені під час стаціонарного лікування у період 13.03.2019 21.03.2019 року та амбулаторного лікування в сумі 1880 грн. 48 коп., що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 2304 від 21.03.2019 р., фіскальними чеками № 552, № 17 від 14.03.2019 р., № 51565 від 16.03.2019 р., № 51174 від 13.03.2019 р., № 311845 від 31.03.2019 р., № 53643 від 18.04.2019 р., № 312554 від 04.04.2019 р., № 53644 від 18.04.2019 р. (а.с.10);

- витрати на амбулаторне лікування в сумі 1550 грн. 24 коп., що підтверджені консультаційним висновком спеціаліста 2527 КНП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» від 26.12.2019 р., рецептами № 12038 від 26.12.2019 р., № 2934 від 31.07.2020 р., фіскальними чеками № 96877, № 96876 від 26.12.2019 р., № 360328 від 13.03.2020 р., № 353169 від 22.01.2020 р., № 18720 від 01.04.2020 р., № 34720, № 27657 від 29.08.2020 р. (а.с.13-15);

- витрати на стаціонарне лікування у період 26.01.2021 р. 06.02.2021 р. та амбулаторне лікування в сумі 3549 грн. 70 коп., які підтверджені витягом з медичної карти стаціонарного хворого від 05.03.2021 р. КНП «Збаразька центральна лікарня», епікризом, квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 26.01.2021 р., фіскальними чеками від 26.01.2021 р., 27.01.2021 р., 28.01.2021 р., 29.01.2021 р., 31.01.2021 р., 01.03.2021 р., 02.03.2021 р., 05.03.2021 р., 09.03.2021 р., 17.03.2021 р. (а.с.33-36);

- витрати на стаціонарне лікування з 11.08.2021 р. до 20.08.2021 р. в сумі 3867 грн. 60 коп., які підтверджуються епікризом № 142 КП «Корецька обласна лікарня відновного лікування» Рівненської обласної ради, квитанціями до прибуткового касового ордера № 1364, 1365 від 11.08.2021 р., фіскальними чеками на проїзд до медичного закладу від 11.08.2021 р.;

- витрати на придбання 19 березня 2020 року ноутбука «ASUS VivoBook 17» в сумі 8199 грн., що підтверджується податковою накладною № РО від 19.03.2020 р., гарантійним талоном від 19.03.2020 р., службовим чеком про переказ готівки від 20.03.2020 р.,

- витрати на підключення до мережі Інтернет в сумі 1450 грн., придбання роутера в сумі 1950 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 13.04.2020р., квитанцією до прибуткового касового ордера;

- витрати пов`язані із проїздом та проживанням у зв`язку із складанням вступних іспитів до Київського військового ліцею імені Івана Богуна в сумі 3134 грн. 47 коп., що підтверджується карткою вступника, квитанцією № 138941 про оплату проживання у хостелі, проїзним документом;

- витрати на ортодонтичне лікування в сумі 32790 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (рентгенологічна діагностика) від 29.09.2020 року, товарним чеком від 19.12.2020 року, фіскальними чеками від 09.11.2021 р., 15.11.2021 р., 09.11.2022 р. (а.с.27, 29).

Таким чином встановлено, що позивачем понесено додаткові витрати на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 58092 грн. 56 коп.

Також суд вважає доведеними додаткові витрати позивача на неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у витратах на лікування у період з 18.01.2019 року до 21.01.2019 року в сумі 502 грн. 34 коп., що підтверджується епікризом з історії хвороби № 389, фіскальними чеками від 18.01.2019 року (а.с.11). При цьому не враховує понесені позивачем витрати на сплату благодійних внесків у сумі 90 грн. 00 коп.;

- витратах на лікування відповідно до призначення лікаря КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр імені Віктора Поліщука» від 11.02.2021 року в сумі 1167 грн. 68 коп. (а.с.25-26);

- витратах на ортодонтичне лікування в сумі 27600 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 10.12.2020 р., фіскальними чеками від 21.10.2021 р., 04.10.2022 р. (а.с.30).

Таким чином встановлено, що позивачем понесено додаткові витрати на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 29270 грн. 02 коп.

Судом встановлено, що у період 2019 року березня 2023 року позивач понесла додаткові витрати на неповнолітніх дітей в сумі 87362 грн. 58 коп. (58092 грн. 56 коп. + 29270 грн. 02 коп.).

Разом із цим суд вважає недоведеними витрати на оплату тренування з тхеквондо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2750 грн., оскільки позивачем не надано належних письмових доказів у їх підтвердження.

Не підтверджені належними та достатніми доказами також зазначені позивачем витрати на амбулаторне лікування дітей, придбання корсету корекції постави, оскільки відсутні належні медичні документи про наявність захворювань та відповідні призначення лікарів, а також на туристичну поїздку дитини, витрати зі щоденного проїзду ОСОБА_4 до навчального закладу, купівлю речей в гуртожиток та проведення ремонтних робіт.

При визначенні розміру компенсації понесених додаткових витрат суд враховує те, що відповідач є здоровим, працездатним, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.05.2023 р. проходить військову службу, має стабільний дохід. Доказів протилежного суду не надано. Інших обставин, що мають істотне значення при вирішення питання про стягнення додаткових витрат на дітей, не встановлено.

Враховуючи засади рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, викладені у ст. 141 СК України, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення половина понесених нею додаткових витрат на дітей, тобто 43681 грн. 29 коп. (87362 грн. 58 коп. : 2).

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 141, 180, 185 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 19, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понесені за період 2019 березня 2023 років у сумі 43681 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят одна) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 07 лютого 2024 року.

Суддя: Р. М. Снітчук