Провадження № 2/243/354/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 позивачка ОСОБА_3 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 25.12.2015 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. Позивачка вказує на те, що з відповідача за рішеннями суду стягуються аліменти на утримання дитини, а також на її користь до досягнення дитиною трирічного віку. Сама ж позивачка не працює оскільки вона є інвалідом 2-ої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, з 01.11.2020 на строк до 01.12.2022. Вважає, що відповідач має можливість матеріально забезпечувати її у зв`язку із її непрацездатністю, оскільки має постійне місце роботи та отримує дохід, крім того їх неповнолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, вона не має можливості повною мірою працювати, самостійно забезпечувати себе. У зв`язку із цим, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

06.04.2021 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розірвано та позивачці змінено прізвище на дошлюбне - ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області суду від 14.06.2021 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.12.2020 протягом всього строку інвалідності.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 08.11.2021 заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини - скасовано, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 справа надійшла в провадження судді Фаліна І.Ю.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 14.02.2023 провадження по цивільній справі № 243/11645/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, зупинено до припинення перебування відповідача у складі полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 03.01.2024 поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Пинзіна Ю.О., що діє на підставі ордера про надання правничої(правової) допомоги серії АН № 1085655 від 13.11.2023, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за наявними матеріалами у справі за її відсутності та позивачки, позовні вимоги позивачка підтримала просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав, матеріали справи містять заперечення щодо задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як було встановлено в судовому засіданні, згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 25.12.2015 відділом ДРАЦС по м. Слов`янську Слов`янського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 709, сторони, з 25.12.2015 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01.03.2017 Слов`янським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькі області, батьками ОСОБА_4 , 17.02.2017 записані: ОСОБА_3 до ОСОБА_2 .

06.04.2021 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розірвано та позивачці змінено прізвище на дошлюбне - ОСОБА_5 .

Згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 849367, ОСОБА_3 має 2 групу інвалідності з 01.11.2020, за загальним захворюванням, їй рекомендована праця без додаткових навантажень, переохолоджень, може працювати на 0,5 ставки. Інвалідність встановлена на строк до 01.12.2022.

Відповідно до представлених копії результатів тесту легеневої функції від 14.05.2021, копії консультаційного висновку спеціаліста щодо призначеного лікування від 14.05.2021, довідки аптечного закладу ТОВ «Панацея», позивачка потребує медикаментозного підтримання, при цьому вартість ліків становить в середньому 2133 грн. 60 коп. щомісячно, в тому числі у вартість входять ліки, що потребують постійного вживання.

Згідно із відповіддю ПФУ, отриманою на виконання ухвали суду, позивачка отримує пенсію по інвалідності, а також дохід за персоніфікованими даними.

На момент звернення до суду розмір пенсії становив 2100 грн. 00 коп., з урахуванням утримань становив 1680 грн. 00 коп. Станом на травень 2021 року розмір пенсії становив 2200 грн. 00 коп., з урахуванням утримань - 1760 грн. 00 коп.

Відповідно до персоніфікованих даних, в період з березня по грудень 2020 року позивачка отримувала 847 грн. 50 коп. з березня по вересень 2020 року та 849 грн. 00 коп. з жовтня по грудень 2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працює, перебуває у складі полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції у м. Києва, має зобов`язання зі сплати аліментів на утримання спільної з позивачем дитини, згідно судового наказу, виданим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області від 07.05.2019 та зі сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 до досягнення дитиною 3-х років згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.11.2019.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 16.06.2004, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком записаний відповідач ОСОБА_2 .

Копією свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 від 22.08.1979, та довідкою про доходи, підтверджується що його батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 непрацездатного віку та отримують пенсію за віком.

Згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 за 2021 рік, станом на липень 2021 року його заробітна плата складає 12223,98 грн., в тому числі відрахування складають: військовий збір 1,5%-183,36 грн., податок на доходи фіз.осіб 18%-2200,32 грн., аліменти-2459,87 грн.

Відповідно до копії безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, долученого відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 з 08.01.2020 зареєстрована у якості приватного підприємця та здійснює підприємницьку діяльність.

З долученої до матеріалів справи відповідачем копії е-декларації, вбачається, що відповідач з 01.01.2017 використовує службове житло(гуртожиток), що належить ГУНП м. Києва. Також підтверджує наявність рухомого та нерухомого майна на правах власності дружини ОСОБА_10 .

Суд зауважує, що долучена відповідачем до матеріалів справи копія е-декларації, містить інформацію, яка є актуальною станом на 2019 рік, інші докази, які підтверджують або спростовують матеріальний стан як позивача ОСОБА_1 так і відповідача ОСОБА_2 станом на день подачі позову та під час розгляду справи матеріали справи не містять.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як вбачається з матеріалів справи розмір пенсії позивачки на момент вирішення спору по суті з урахуванням утримань становить 1760 грн. 00 коп., інші доходи, відповідно до персоніфікованих даних на 2021 рік 849 грн. 00 коп., всього 2639,00 грн.

Під час нового розгляду справи, судом враховані межі заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

Клопотань про забезпечення і/або витребування доказів до та під час нового розгляду справи заявлено не було.

Як зазначалося вище, згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 849367, ОСОБА_3 має 2 групу інвалідності з 01.11.2020, інвалідність встановлена на строк до 01.12.2022.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, із 1 січня 2021 року - 1769 грн. 00 коп.; із 1 липня 2021 року - 1854 грн. 00 коп.; із 1 грудня 2021 року - 1934 грн. 00 коп.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено на 2022 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, із 1 січня 2022 року - 1934 грн. 00 коп.; із 1 липня 2022 року - 2027 грн. 00 коп.; із 1 грудня 2022 року - 2093грн. 00 коп.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Відповідно до ч.3 ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивачка ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 849367, ОСОБА_3 має 2 групу інвалідності за загальним захворюванням, їй рекомендована праця без додаткових навантажень, переохолоджень, може працювати на 0,5 ставки.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_3 з 08.01.2020 зареєстрована у якості приватного підприємця та здійснює підприємницьку діяльність, тобто має можливість отримувати дохід.

Крім того, позивачка хоча і являється особою з інвалідністю, інвалідність була встановлена в період перебування у шлюбі з відповідачем, втім отримує пенсію по інвалідності, при цьому, відповідач утримує їх спільну дитину.

Копією консультаційного висновку спеціаліста щодо призначеного лікування та довідкою аптечного закладу, не підтверджуються додаткові витрати на лікування позивача, оскільки у вартість ліків, входять такі що не потребують постійного вживання.

Також суд не відхиляє дані е-декларації відповідача ОСОБА_2 за 2019 рік, яка підтверджує наявність зареєстрованого рухомого та нерухомого майна у позивачки, яке було придбане до укладення шлюбу з відповідачем, що не позбавляє її права використовувати таке майно для отримання доходу(здавати в аренду, тощо).

Суд враховує, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували б, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх неповнолітній син, на утримання якого він сплачує аліменти.

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач згідно п. 9 та п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена, відповідно при зверненні до суду судовий збір не сплатила, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, згідно ст. 75, 76 СК України, керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 07.02.2024.

Суддя І.Ю. Фалін