Провадження № 2-з/761/665/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савчук Ю.Н.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2024 р. на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з вказаною позовною заявою була подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Крім того, відповідно до статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 84897 від 03.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 150429.29 грн.

При цьому, вбачається, що 10.12.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Діною Петрівною відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з приписами ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, що стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відкритого виконавчого провадження та вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у процесі примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи, що виконавчий напис, на визнанні якого таким, що не підлягає виконанню наполягає заявник, на даний час виконується, при цьому фактичне його виконання у разі задоволення позову, змусить заявника вживати заходів для повернення коштів, на які буде безпідставно звернуто стягнення, що свідчить про існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 03.06.2021 р. приватним нотаріусом Остапенко Євгеном Михайловичем. та зареєстрованим в реєстрі за № 84897, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Він Фінанс» заборгованість, у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Діна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 03.06.2021 р. приватним нотаріусом Остапенко Євгеном Михайловичемта зареєстрованим в реєстрі за № 84897, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»заборгованість в сумі 150429,29 грн., у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: