Справа № 188/2218/24
Провадження № 2/188/1276/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року с.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/2218/24

позивач : ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач: Брагинівська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.

Спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який був збудований спадкодавцем у 1964 році.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 24.04.2024 р., право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано. На підставі рішення виконкому Хорошівської сільської ради №46 від 12.04.1997 року право власності на житловий будинок (№ будинку відсутній) по АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_3 , але власник не звернуся для оформлення свідоцтва про право власності.

Рішенням Виконавчого комітету Брагинівської сільської ради від 14.08.2024 року №313 спірному житловому будинку присвоєно поштову адресу - будинок АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 29.08.2024 р., №201-08324869 оціночна вартість спірного житлового будинку складає 52519,70 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.08.2024 р., право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення особистого селянського господарства не приватизовані. Вказана обставина підтверджується довідкою Брагинівської сільської ради від 01.08.2024 р.

03.09.2020 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області - Руденко Н.М., та зареєстрований в реєстрі за №19, згідно з яким спадкодавець на випадок смерті заповів у власність Позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,4000 га., що розташована на території Хорошівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.01.2024 р., серії НОМЕР_1 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді:

- житлового будинку

АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,4000 га.,

що розташована на території Хорошівської сільської ради Синельниківського району

Дніпропетровської області.

Спадкодавець - ОСОБА_1 є сином спадкодавця, факт родинного зв`язку між якими підтверджується свідоцтвом про народження Позивача.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Брагинівської сільської ради від 18.03.2024 р., №81 на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на день смерті був зареєстрований її син (Позивач) та невістка (дружина Позивача) - ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 Позивач спадщину прийняв, оскільки на день смерті його місце проживання було зареєстроване разом зі спадкодавцем за однією адресою.

На дату виникнення спірних правовідносин (день смерті спадкодавців та відкриття спадщини) діяв Цивільний кодекс України.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.07.2024 р., після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №29/2024.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2024 р., НТК №825465 Позивач набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,4000 га., що розташована на території Хорошівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223 887100:02:001:0628.

Речові права Позивача на вказану земельну ділянку визнані державою, оскільки 05.07.2024 року зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копія витягу додається).

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В., від 05.07.2024 р., №120/02-31, а також постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2024 р.

05.07.2024 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Свириденко Л.В., з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 . Але нотаріус згідно з постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2024 р., відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з його відсутністю.

Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив Позивачу про право на звернення до суду.

Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно та залишити за ним судові витрати.

Позивач подав до суду заяву про розгляд позову у його відсутність, просить позов задовольнити, судові витрати не стягувати з відповідача.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Матеріалами спадкової справи №29/2024 щодо майна померлої ОСОБА_3 підтверджується, спадкоємцем за заповітом є позивач, який частково прийняв спадщину.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».

Судом встановлено, спадковим майном після смерті ОСОБА_5 , на яке не отримано свідоцтво про право власності є домоволодіння, за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначене спадкове майно заборонами відчуження не обтяжене.

Відповідно до технічного паспорту виготовленого та сформованого 20.08.2024 року, домоволодіння складається з будинкускадибногго типу з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до Довідки № 14238 від 24.04.2024 , виданої Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за спадкодавцем.

Згідно довідки Брагинівської сільської ради земельна ділянка за адресою: будинок АДРЕСА_1 не приватизована.

Заповітом від 03.09.2020 р.н.19 та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.07.2024 року підтверджується, що позивач є належним спадкоємцем.

Матеріалами справи підтверджується право позивача на спадкування за законом нерухомого майна після смерті ОСОБА_3 у виді домоволодіння, яке належало їй на праві приватної власності до її смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.2ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою, чи застереженням.

Згідно ч.2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, позивач спадщину прийняв.

Відпровідно до ч.3 ст.1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до вивчених доказів, позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька.

Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у вигляді житлового будинку, але отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно.

Відповідно до Правового висновку викладеному у Постанові КЦС ВС від 03.06.2020 у справі № 160/224/18, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ним на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач просить залишити їх за ним і не стягувати судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1241, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК України , ст.ст. 4, 10, 12, 141, 258, 264- 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Брагинівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 20.08.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна