Справа № 548/2497/24
Провадження №2/548/737/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на гараж,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Мотивує позов тим, що вона збудувала гараж № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів, що доводиться копією виписки з рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №177 від 21.06.1988 року та копією дозволу на проведення робіт №161 виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №1134 від 21.06.1988 року, але не має можливості його узаконити в позасудовому порядку.

В зв`язку з вищевказаним позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний гараж.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надіслала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й час розгляду справи, але надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що 21.06.1988 року позивачці ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів дозволено будівництво гаражу, що доводиться копією виписки з рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №177 від 21.06.1988 року та копією дозволу на проведення робіт №161 виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів №1134 від 21.06.1988 року.

Отримавши вищевказані дозвільні документи позивач розпочала будівництво гаражу № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

На даний час гараж розміщений на відведеній міською радою земельній ділянці, об`єкт готовий до експлуатації, що підтверджується технічним паспортом вищевказаного нерухомого майна експерта, інженера з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_2 від 23.05.2024 року, повідомленням про результати огляду об`єкта нерухомого майна експерта, інженера з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_2 від 23.05.2024 року та його оцінкою, але необхідно оформити декларацію про закінчення будівництва та необхідно оформити декларацію про початок будівництва, але таких документів не було передбачено на період будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997 р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, з огляду на наведене, а саме враховуючи те, що позивач збудувала гараж на відведеній земельній ділянці, вищевказана будівля збудована у відповідності до Державних будівельних норм і правил і придатна до експлуатації, що підтверджується технічним паспортом на гараж, повідомленням про результати огляду об`єкта нерухомого майна та звітом про його незалежну оцінку, беручи до уваги неможливість оформлення права власності у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на гараж, слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 317, 318, 319, 321, 325, 328, 392 ЦК України, ст. ст. ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на гараж,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на нерухоме майно: гараж № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 26, 5 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повне рішення складено 16.12.2024 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна