Справа № 567/1389/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

позивачки ОСОБА_1

представників позивачки - адвокатів Плакси В.А., Чернова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, усунення перешкод в користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення з одночасним припиненням права оденди земельних ділянок

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», ТОВ «Захід Агро», в якому просить зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0017, площею 4,5383 га, яка знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасувати рішення державного реєстратора КП «Архітектор» Дубенської міської ради Рівненської області Цимбалюка О.О. №42561537 від 15.08.2018, номер запису про інше речове право №7858014 щодо державної реєстрації права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0017, площею 4,5383 га, з одночасним припиненням права оренди зазначеним товариством цієї земельної ділянки та зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0018, площею 3,2379 га, яка знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасувати рішення державного реєстратора КП «Архітектор» Дубенської міської ради Рівненської області Цимбалюка О.О. №42561554 від 15.08.2018, номер запису про інше речове право №7856375 щодо державної реєстрації права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0018, площею 3,2379 га, з одночасним припиненням права оренди зазначеного товариства щодо цієї земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належать дві земельні ділянки площею 4,5383 га та 3,2379 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державними актами на земельні ділянки від 29.11.2011.

Зазначає, що 13.03.2014 між нею та ТОВ «Захід Агро» було укладено договори оренди зазначених земельних ділянок терміном на 5 років та при цьому можливості їх передачі в суборенду передбачено не було, а в серпні 2022 року їй стало відомо, що на належні їй земельні ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зареєстровано право оренди, при цьому жодних договорів між нею та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не укладалося.

Вказує, що між нею та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» наявний спір про право користування земельними ділянками, належними їй, оскільки додаткових угод щодо передачі земельних ділянок вона не підписувала, їх умов не погоджувала та на укладення таких договорів нікого не уповноважувала.

Посилаючись на те, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» користується земельними ділянками без відповідної правової підстави, просить повернути їх та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, належних їй.

Ухвалою суду від 10.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, відповідачам було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, а також витребувано від ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» оригінал договору оренди земельної ділянки щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0017, оригінал договору оренди земельної ділянки щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0018; витребувано від ТОВ "Західна агровиробнича компанія" оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0017, оригінал додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0018, а також оригінали підтверджуючих документів про виплату за 2017-2022 роки для для ОСОБА_1 орендної плати за користування цими земельними ділянками.

10.11.2022 ухвалою суду було задоволено заяву про забезпечення позову та заборонено державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо належних на праві власності ОСОБА_1 земельних ділянок площею 4,5383 га (кадастровий номер :07:003:0017), площею 3,2379 га (кадастровий номер :07:003:0018).

Ухвалою суду від 01.03.2023 по даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 06.12.2023 в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку справ №567/1007/22, №567/1020/22, №567/1408/22, №567/983/22 було відмовлено.

В поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» позов не визнав, зазначаючи про те, що відсутні рішення судів про визнання зазначених правочинів розірваними, недійсними чи неукладеними і на доведення позовних вимог позивачем не надано висновку експерта про те, що правочини щодо оренди земельних ділянок підписані не позивачкою.

Одночасно, зазначає, що позивачка за вказаними правочинами отримувала орендну плату, що вказує на те, що ці правочини нею підтверджувались.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав та доводів, наведених в позовній заяві.

Позивачка додатково пояснила, що зазначені земельні ділянки нею було отримано у власність в порядку спадкування після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і нею вони були передані в оренду для ТОВ «Захід Агро» на 5 років (час укладення договорів вона не пам`ятає). Додаткових угод щодо передачі цих земельних ділянок в оренду для ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вона не укладала.

Зазначила, що на пред`явлених для неї в судовому засіданні оригіналах договорів оренди земельних ділянок підписи вчинено не нею, а щодо належності їй підписів на додаткових угодах до договорів оренди землі вона сумнівається.

Підвердила свій підпис у відомостях на виплату готівки від 11.04.2018 та 22.03.2019, а також факти виплати готівки в якості орендної плати, зазначивши, що отримуючи ці кошти в касі не бачила хто є їх платником.

Пояснила, що в 2020 та 2021 роках отримувала орендну плату за користування земельними ділянками шляхом її перерахування на свій рахунок у банківській установі. Номер банківського рахунку вона повідомила по телефону, який надала їй бухгалтер ТОВ «Захід Агро».

Представник відповідача ТОВ «Захід Агро» повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» просив розглянути справу в його відсутності.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 29.12.2011 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 4,5383 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сіянцівської сільської ради Острозького району (кадастровий номер :07:003:0017). З державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 29.12.2011 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 3,2379 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сіянцівської сільської ради Острозького району (кадастровий номер :07:003:0018).

Позивачка стверджує, що передала зазначені земельні ділянки в оренду за договорами оренди для ТОВ «Захід Агро» на 5 років та не підписувала додаткові угоди до даних договорів з ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, а згідно з ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.

Звертаючись до суду з позовом про повернення земельних ділянок та скасування державної реєстрації за відповідачем їх оренди, позивачка обґрунтовувала позовні вимоги тим, що вона не підписувала та не укладала додаткових угод до договорів оренди землі з новим орендарем, а тому вважала, що не було її волевиявлення на укладення цих правочинів.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст.202 ЦК України).

Відповідно до законодавчого визначення, правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За частиною першою статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, особисті підписи сторін договору є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми такого договору, наявність таких підписів зазвичай має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

За ч.1 ст.14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 46, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 6.216.24 постанови від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц зазначає, що «у випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Законодавець за загальним правилом, викладеним у статті 218 ЦК України, не передбачає наслідків у виді недійсності правочину у разі недотримання вимог щодо письмової форми правочину, встановлюючи водночас коло доказів, якими одна із сторін може заперечувати факт вчинення правочину або окремих його частин (письмові докази, засоби аудіо-, відеозапису, інші докази, крім свідчень свідків).

Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його суттєвих умов, передбачених законодавством.».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :07:003:0018, площею 3,2379 га, яка знаходиться на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області та земельної ділянки кадастровий номер :07:003:0017, площею 4,5383 га, яка знаходиться на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області.

За наданими відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» договорами оренди землі між позивачкою та ТОВ «Захід Агро» і додатковими угодами до договорів оренди, 10.03.2014 між позивачкою та ТОВ «Захід Агро» було укладено договори оренди землі щодо земельної ділянки площею 3,2379 га кадастровий номер :07:003:0018 та земельної ділянки площею 4,5383 га кадастровий номер :07:003:0017, а 25.10.2017 між позивачкою, ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» було укладено додаткові угоди до договорів від 10.03.2014 щодо цих земельних ділянок.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Позивачка не була позбавлена можливості надати суду висновок почеркознавчої експертизи на доведення непідписання нею договорів оренди землі від 10.03.2014, відповідно до параграфа 6 Глави 5 ЦПК України, та сама відмовилась від свого клопотання про призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи в цій частині і дана відмова була прийнята судом на підставі ч.3 ст.13 ЦПК України, оскільки учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, при вирішенні справи суд приймає зазначені докази як належні та допустимі, оскільки, незважаючи на те, що в судовому засіданні позивачка заперечила підписи від її імені в договорах оренди, однак укладення договорів оренди земельних ділянок підтверджується самою позивачкою в судовому засіданні та їх укладення не спростовано нею шляхом проведення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 01.03.2023 по даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено питання про те, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Орендодавець" у додатковій угоді від 25.10.2017 (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до договору оренди землі від 27.10.2014 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :07:003:0017 ОСОБА_1 та чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Орендодавець" у додатковій угоді від 25.10.2017 (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до договору оренди землі від 27.10.2014 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :07:003:0018 ОСОБА_1 .

За висновком судової почеркознавчої експертизи, підписи від імені ОСОБА_1 в зазначених додаткових угодах до договорів оренди землі виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Водночас, сторонами не заперечується факт укладення між позивачкою та ТОВ «Захід Агро» договорів оренди земельних ділянок в 2014 році.

Разом з тим, угоди між позивачкою та ТОВ «Захід Агро», ТОВ «Західна агровиробнича компанія» були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за умовами яких право оренди вказаних земельних ділянок зареєстровано за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та сторонами визначено, що договори оренди землі укладено на 7 років.

Водночас, стверджуючи, що додаткові угоди між сторонами не укладались та не підписувались, позивачка повинна доводити не лише те, що вона не підписувала додатковий договір (як окремий документ), а й не укладала такий договір (тобто тут двосторонні правочини як результат домовленості двох сторін, спрямованої на встановлення певних цивільних прав та обов`язків ), відповідно що між сторонами не виникли правові відносини з договору оренди землі, оскільки позивачка не виявила своєї волі на укладення такого правочину. Натомість відповідач має доводити виникнення між сторонами правовідносин з договору оренди землі, виконання такого договору сторонами внаслідок досягнення домовленості з приводу користування земельними ділянками орендодавців.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 01.02.2023 у справі № 530/130/21.

На спростування доводів ОСОБА_1 про те, що додаткові угоди від 25.10.2017 вона не укладала, відповідач надав до суду докази визнання позивачкою факту укладення договорів, зокрема, копію відомості на виплату готівки №1 від 11.04.2018, оригінал відомості на виплату готівки №6 від 22.03.2019, копію відомості розподілу масових виплат від 18.09.2020 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок коштів у сумі 20038,68 грн., копію платіжного доручення № від 13.09.2021 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок коштів у сумі 20038,70 грн. в рахунок орендної плати по договору оренди землі за 2021 рік. Платником у всіх документах вказано ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

В судовому засіданні позивачка підтвердила отримання коштів у якості орендної плати в 2020-2021 роках.

При цьому, вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відомості про виплату готівки, які підписувала ОСОБА_1 , відомість розподілу масових виплат від 18.09.2020 і платіжна відомість від 13.09.2021 містять дані, що орендна плата сплачувалась саме ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Оскільки ОСОБА_1 отримувала від нового орендаря ТОВ «Західна агровиробнича компанія» орендну плату, фактично між сторонами виникли та тривалий час існували правові відносини з договору оренди землі.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що між сторонами укладались додаткові угоди до договорів оренди землі, а тому відсутні підстави для повернення земельних ділянок, оскільки такий договір укладено на 7 років.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При вирішенні спору суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц, що виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину відповідно до його істотних умов, передбачених законодавством.

При цьому, суд виходить і з того, що висновок експерта №СЕ-19/118-23/5765-ПЧ від 29.09.2023, за яким підписи у графі «орендодавець» у додаткових угодах до договорів оренди зхемлі щодо земельних ділянок з кадастровим номером :07:003:0017 та з кадастровим номером :07:003:0018 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, не є обставиною, що має вирішальне значення для задоволення позовних вимог, оскільки висновок експерта є лише одним із видів доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні справи суд бере до уваги і те, що позивачка саме за умовами додаткових угод до договорів оренди землі отримувала орендну плату саме від ТОВ «Західна агровиробнича компанія» у розмірі, який визначено додатковими угодами до договорів оренди землі.

Беручи до уваги викладене, доводи сторін, суд приходить до висновку, що позивачка отримувала пропозицію щодо укладення додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, погоджувала умови таких договорів, а тому можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договорів оренди землі, що передбачені ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, оскільки відповідач користується земельними ділянками позивачки на відповідній правовій підставі, то в позові слід відмовити.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Окрім того, вирішуючи спір, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 (п.55), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону №1952-IV, судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

З огляду на вказане в позові слід відмовити і з цих підстав.

Ухвалою суду від 10.11.2022 заяву позивачки про забезпечення позову по даній справі було задоволено та заборонено державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо належних на праві власності ОСОБА_1 земельних ділянок площею 4,5383 га (кадастровий номер :07:003:0017), площею 3,2379 га (кадастровий номер :07:003:0018).

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки в позові ОСОБА_1 до ТОВ "Захід Агро", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, усунення перешкод в користуванні земельними ділянками шляхом їх повернення відмовлено, то заходи забезпечення позову по даній справі слід скасувати.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 141, 158, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0017, площею 4,5383 га, яка знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Архітектор» Дубенської міської ради Рівненської області Цимбалюка Олега Олексадровича №42561537 від 15.08.2018, номер запису про інше речове право №7858014 щодо державної реєстрації права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0017, площею 4,5383 га, з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0017, площею 4,5383 га та про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0018, площею 3,2379 га, яка знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Архітектор» Дубенської міської ради Рівненської області Цимбалюка Олега Олександровича №42561554 від 15.08.2018, номер запису про інше речове право №7856375 щодо державної реєстрації права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0018, площею 3,2379 га, з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0018, площею 3,2379 га, відмовити.

Скасувати захід забезпечення позову заборону державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо належних на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельних ділянок площею 4,5383 га (кадастровий номер :07:003:0017), площею 3,2379 га (кадастровий номер :07:003:0018) із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (місцезнаходження: м.Дубно, провул.Центральний, 1 Рівненської області, ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» (місцезнаходження: с.Тесів Острозького району Рівненської області, ).

Повний текст рішення складено 07.02.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.