Номер провадження 8/754/21/24
Справа № 754/3371/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Галась І.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 24 липня 20243 року у справі з єдиним унікальним № 754/3371/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна, Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 24 липня 20243 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна, Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.

У вищевказаній заяві заявник просить суд скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року у вищевказаній справі у зв`язку нововиявленими обставинами, посилаючись п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та зазначив, що нововиявленими у справі є такі обставини: 1) після розгляду справи в першій інстанції, голова правління ЖБК «Дніпровський» Сологуб Р.Г., який був допитаний судом першої інстанції в якості свідка, надав заявнику ряд документів, які зберігалися в документації ЖБК «Дніпровський» за минулий період. Серед яких була заява покійної ОСОБА_2 від 04.09.2021 року про необхідність передачі квитанцій про сплату комунальних послуг та повідомлень через заявника, в квартирі якої вона мешкала; 2) також була надана заявнику копія довідки від 20.01.2018 року, яка складена головою правління ЖБК «Дніпровський» Гладченко В.Ю. (на той період) та бухгалтером ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 є одинокою особою похилого віку, відмовляється від послуг працівника соціального захисту так як фактично мешкає разом з заявником та допомоги не потребує. Вказані документи зберігалися у документації ЖБК «Дніпровський» і про їх існування не було невідомо заявнику; 3) окрім того, заявник у документації покійної ОСОБА_2 знайшла копію її заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Ощадбанк» від 21.06.2023 року, де вказаний номер телефону заявника для зв`язку; 4) також заявник виявила зараз у речах покійної ОСОБА_2 ряд платіжних чеків про купівлю продуктів харчування, які вони разом купували у період, коли мешкали разом, однією сім`єю, заявник навіть не знала, що вона зберігала ці чеки. Також заявником одночасно з цими чеками були знайдені квитанції на придбання речей, якими вони користувалися разом, а сплачували за їх придбання заявник та покійна.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши зміст заяви, а також вивчивши додані на її обґрунтування докази, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року в порядку окремого провадження було розгляду та відмовлено у задоволенні вимог заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна, Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року вищевказане судове рішення було залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 без задоволення.

Статтею 423 Цивільного процесуального кодексу Українивизначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписами частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є приписи п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звернулась із заявою на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4 та 5 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Зважаючи на викладене, здійснивши аналіз зазначених заявником обставин, які вона визначає як новоявлені суд дійшов наступних висновків.

Зазначені заявником обставини : 1) після розгляду справи в першій інстанції, голова правління ЖБК «Дніпровський» Сологуб Р.Г., який був допитаний судом першої інстанції в якості свідка, надав заявнику ряд документів, які зберігалися в документації ЖБК «Дніпровський» за минулий період. Серед яких була заява покійної ОСОБА_2 від 04.09.2021 року про необхідність передачі квитанцій про сплату комунальних послуг та повідомлень через заявника, в квартирі якої вона мешкала; 2) надана заявнику копія довідки від 20.01.2018 року, яка складена головою правління ЖБК «Дніпровський» Гладченко В.Ю. (на той період) та бухгалтером ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 є одинокою особою похилого віку, відмовляється від послуг працівника соціального захисту так як фактично мешкає разом з заявником та допомоги не потребує; 3) заявник у документації покійної ОСОБА_2 знайшла копію її заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Ощадбанк» від 21.06.2023 року, де вказаний номер телефону заявника для зв`язку; 4) заявник виявила у речах покійної ОСОБА_2 ряд платіжних чеків про купівлю продуктів харчування, які вони разом купували у період, коли мешкали разом, однією сім`єю, заявник навіть не знала, що вона зберігала ці чеки не можуть бути визнані судом нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, оскільки ці обставини не могли бути не відомими заявникові на час розгляду справи (заяви стосуються повноважень заявника, наданих саме їй померлою, квитанції були отримані при купівлі товарів), а право визначатися з об`ємом поданих доказів під час розгляду справи по суті є правом заявника і саме на нього покладено тягар наслідків обраного способу судового захисту.

Разом із тим, устатті 424 Цивільного процесуального кодексу України, визначені строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, які забезпечують належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією із складових верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Аналогічний висновок міститься в рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України».

У Цивільному процесуальному кодексі України встановлено граничні строки звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Зокрема, у пункті 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другоїстатті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Наведений вище строк звернення до суду є процесуальним і може бути поновлений судом за загальними правилами, встановленими статтею 127 Цивільного процесуального кодексу України.

Водночас відповідно до пункту 1 частини 2 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням приписів частини 1 цієї статті, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною 3статті 424 Цивільного процесуального кодексу України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Заявником в прохальній частині заяви заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, оскільки справа перебувала в Київському апеляційному суді міста Києва.

Відповідно до вимог ст.. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію…. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду в справі № 500/1912/22 від 29.09.2022 зазначено, що «причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, що безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Отже, згідно з положеннями чинного процесуального законодавства України підстави для виникнення права на поновлення процесуальних строків (у тому числі для подання позовних заяв) залишаються тими самими.

Суд критично ставиться до посилань заявника на перебування справи на розгляді в Київському апеляційному суді як на підстави поновлення процесуального строку визначеного п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України з огляду на те, що постанова Київського апеляційного суду у даній справі була постановлена 29 жовтня 2024 року і проголошена в присутності заявника.

Заяву про отримання копії постанови заявник подана до Київського апеляційного суду 29 жовтня 2024 року.

Копія постанови суду була направлена всім учасникам справи не пізніше 30.10.2024 року.

01 листопада 2024 року справу було повернуто до Деснянського районного суду міста Києва.

В той час, як заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була підписана заявником та подана до Деснянського районного суду міста Києва 10 грудня 2024 року.

Наслідком пропущення строку на подання заява про перегляд судового рішення за нововиявленими, визначеного пунктом 1 частини 3 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України, є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Така ж правова позиція висловлена й у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09 січня 2020 року у справі № 2-3923/11.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 2 статті 427 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексуі вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Враховуючи те, що заявник звернулась до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, яке набрало законної сили, лише 10 грудня 2024 року, тобто після спливу тридцяти денного строку подання такої заяви, враховуючи положення наведених норм Цивільного процесуального законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та як наслідок наявність підстав для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 , поданої на підставі пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, керуючись ст.. 4, 10, 12, 13, 258 260, 263 265, частинами 5 та 11 ст. 272, ст.. 352 355, 423, 424, 426, 427 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 24 липня 20243 року у справі з єдиним унікальним № 754/3371/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна, Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: