Провадження № 2/487/3712/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Скоринчук К.М., вивчивши позовну заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком,

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду м. Миколаїв надійшла ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком.

Вивчивши позовну заяву, ваажаю за необхідне повернути її позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ст. 42 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ст.48 ЦПК України)

Позовне провадження вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір між сторонами: позивачаем та відповідачаем, який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Отже, особливістю позовного провадження є наявнісь спору між сторонами позивачем і відповідачем, та наявність вимоги позивача до відповідача.

Позивач звертається до суду із позовною заявою.

Окреме ж провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ч. 1 ЦПК України)

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений ч. 2 ст.293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Заявник звертається до суду із заявою.

Звернувшись до суду із позовом ОСОБА_1 просить встановити факт. Тобто у заяві поєднано два види провадження, кожен з яких є самостійним видом та взаємовиключним щодо іншого, адже заяви про встановлення фактів не можуть розглядатися в позовному провадженні.

Ефективність способу захисту є одним із завдань цивільного судочинства. Однак зміст вимог позивача не відповідає обраному способу захисту.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню позивачеві з роз`ясненям, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком, разом з усіма додатками повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.М. Скоринчук