Справа №551/1219/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Заява обґрунтована тим, що 11.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R01.00502.005139202.

Пізніше, 10.05.2019 року сторони уклали ще один кредитний договір за № R01.00502.005243757.

Відповідно до умов кредитних договорів Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитними договорами повернути кредит, виплачувати проценти, за користування кредитом, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитними договорами.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредитів, а Позичальник своїх зобов`язань за кредитними договорами належним чином не виконав і має заборгованість за кредитним договором № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 у загальному розмірі 96572,36 грн., що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 53124,45 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 43447,91 грн. та заборгованість за кредитним договором № R01.00502.005243757 від 10.05.2019 у загальному розмірі 67768,41 грн., що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 37233,90 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 30534,51 грн., а всього заборгованість за двома договорами становить 164340,77 грн.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено Договір Факторингу № 01.02- 31/23.

Згідно даного договору відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 та кредитним договором № R01.00502.005243757 від 10.05.2019, що були укладені між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі та понесені ним судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження та на підставі п.2 ч.1 ст. 19, п.1.ч.1 ст. 274 ЦПК визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим, сторонам роз`яснено їх права, зокрема, право позивача на відзив.

У визначений ухвалою суду строк, 10 грудня 2024 року, на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 заперечила проти позову. Зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих доказів переказу коштів з позичкового рахунку позичальника на рахунки, які закривають заборгованість по попередніх договорах, відсутність доказів повідомлення попереднім кредитором позичальника про відступлення права вимоги за кредитними договорами, а також відсутній детальний розрахунок утворення заборгованості за всіма її складовими за договорами. В зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.

Відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 11.04.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R01.00502.005139202 (а.с.23-26).

Відповідно до пункту 1.1 даного кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 54673,02 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору, Позичальник укладенням цього Договору дає доручення Банку, а Банк , за дорученням Позичальника, надає кредит у день підписання даного Договору шляхом переказу коштів в сумі 54673,02 грн. з позичкового рахунку Позичальника на рахунок № НОМЕР_1 АТ «Ідея Банк». Призначення платежу «Погашення кредитної заборгованості, договір № Z06.00502.003929698 від 15.05.2018». Банк надає кредит строком на 96 місяці.

Згідно з п.1.3 кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 25,01% річних від залишкової суми кредиту.

Щомісячні внески наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які є невід`ємною частиною договору ( а.с.25-26).

Зокрема встановлено, що загальна вартість кредиту за належного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором складає 126952,77 грн., з яких 54673,02 грн. - сума кредиту за договором, 72 279,75 грн. проценти.

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.32-33).

Як вбачається з матеріалів справи, дата укладення даного договору збігається з датою подачі ОСОБА_1 заяви на ім`я голови правління АТ «Ідея банк» про надання реструктуризації за кредитним договором № Z06.00502.003929698 від 15.05.2018 (а.с.31) та підписанням заяви анкети (а.с.27).

З виписки по рахунку від 25.07.2023 встановлено, що АТ «Ідея банк» 11.04.2019 з рахунку № НОМЕР_2 (платіжне доручення № 2930988) було перераховано на рахунок НОМЕР_1 АТ «Ідея Банк» (платіжне доручення № 2930990) кошти в сумі 54673,02 грн. (а.с.38).

Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 54673,02 грн. шляхом їх перерахування на відповідний рахунок АТ «Ідея Банк», всупереч доводам останньої, підтверджується матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що пізніше, 10.05.2019 року, сторони уклали ще один кредитний договір за № R01.00502.005243757 (а.с.8-11).

Відповідно до пункту 1.1 даного кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 40968,97 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору, Позичальник укладенням цього Договору дає доручення Банку, а Банк , за дорученням Позичальника, надає кредит у день підписання даного Договору шляхом переказу коштів в сумі 40968,97 грн. з позичкового рахунку Позичальника на рахунок № НОМЕР_3 АТ «Ідея Банк». Призначення платежу «Погашення кредитної заборгованості, договір № Z06.178.77113 від 18.10.2017». Банк надає кредит строком на 48 місяці.

Згідно з п.1.3 кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 25,02% річних від залишкової суми кредиту.

Щомісячні внески наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які є невід`ємною частиною договору ( а.с.10).

Зокрема встановлено, що загальна вартість кредиту за належного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором складає 65268,61 грн., з яких 40968,97 грн. - сума кредиту за договором, 24299,64 грн. проценти.

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.12-13).

Як вбачається з матеріалів справи, дата укладення даного договору збігається з датою подачі ОСОБА_1 заяви на ім`я голови правління АТ «Ідея банк» про надання реструктуризації за кредитним договором № Z06.178.77113 від 18.10.2017 (а.с.17) та підписанням заяви анкети (а.с.16).

З виписки по рахунку від 25.07.2023 встановлено, що АТ «Ідея банк» 10.05.2019 з рахунку № НОМЕР_4 (платіжне доручення № 3107090) було перераховано на рахунок НОМЕР_3 АТ «Ідея Банк» (платіжне доручення № 3107093) кошти в сумі 40968,97 грн. (а.с.22).

Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 40968,97 грн. шляхом їх перерахування на відповідний рахунок АТ «Ідея Банк», всупереч доводам останньої, підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 частково виконувала до 19.12.2019 та за період з 10.05.2019 по 19.12.2019 сплатила 10683 грн., в т.ч. тіло кредиту в розмірі 1511,01 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 9171,99 грн. (а.с.38-39).

Разом з тим, ОСОБА_1 до 10.01.2020 частково виконувала свої зобов`язання за договором № R01.00502.005243757 від 10.05.2019 та за період з 06.06.2019 по 10.01.2020 сплатила 9590 грн., в т.ч. тіло кредиту в розмірі 3735,07 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 5854,93 грн. (а.с.22).

Доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами відповідачем не надано.

Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та не спростовується доводами відповідача, остання свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала і має заборгованість за кредитним договором № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 у загальному розмірі 96572,36 грн., що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 53124,45 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 43447,91 грн. та заборгованість за кредитним договором № R01.00502.005243757 від 10.05.2019 у загальному розмірі 67768,41 грн., що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 37233,90 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 30534,51 грн., а всього заборгованість за двома договорами становить 164340,77 грн.

Наведений розрахунок заборгованості суд вважає належним та допустимим доказом по даній справі із врахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 14.07.2020 року по справі № 367/4970/13-ц, постанові від 08.07.2020 року по справі №464/4985/15-ц, постанові від 02.07.2020 року по справі №753/16745/15-ц, які підлягають застосуванню судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір Факторингу № 01.02- 31/23 (а.с.40-46).

За відступлення права вимоги фактор здійснив оплату клієнту в безготівковій формі на рахунок клієнта в загальній сумі 11963508,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 9217 від 26.07.2023 (а.с.52).

Згідно даного договору відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 та за кредитним договором № R01.00502.005243757 від 10.05.2019, що були укладені між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Даний факт підтверджується витягом з реєстру боржників №2 до вказаного Договору факторингу, в якому під порядковими номерами 2269, 2270 перебуває боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , кредитні договора за № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 та № R01.00502.005243757 від 10.05.2019 (а.с.50-51).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, за результатами дослідження та оцінки доказів у справі, суд вважає, що позивач отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в грошовому зобов`язанні, зазначені в кредитному договорі № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 та кредитному договорі № R01.00502.005243757 від 10.05.2019.

З наданих суду розрахунків вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань.

25.03.2024 змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с.53).

У своєму відзиві на позов, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутній доказ повідомлення клієнтом боржника про відступлення права вимоги.

Разом з тим, докази перерахування кредитних коштів на рахунки попереднього кредитора відповідачем не надано.

Відповідно до Правової позиції, яка викладена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.

За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кредитну заборгованість на загальну суму 164340,77 грн.

Судові витрати у справі становлять 2422,40 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України та покладає його на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 264-265, 268, 274, 279, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», , місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) заборгованість за кредитним договором № R01.00502.005139202 від 11.04.2019 в сумі 96572 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 36 коп. та заборгованість за кредитним договором № R01.00502.005243757 від 10.05.2019 в сумі 67768 (шістдесят сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 41 коп. та судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., а всього стягнути 166763 (сто шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят три) грн. 17 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап