НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/776/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 28 квітня 2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі був укладений договір позики № 2829513, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти у позику у розмірі 10 000 грн, строком на 30 днів та зобов`язалася сплатити відсотки на користування ними.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача.

Водночас відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого станом на 17 вересня 2024 року виникла заборгованість за договором у загальному розмірі 17 925 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 10 000 грн, сума заборгованості за процентною ставкою 0,975% - 2 925 грн, сума заборгованості за процентною ставкою 2,70% - 5 000 грн.

З урахуванням викладеного, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати, у виді сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 грн.

Представник позивача ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - адвокат Стеценко М.В. у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи, в позовній заяві серед іншого вказав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що дійсно її син без її відома уклав вказаний договір позики, тому згідна сплатити позивачу лише тіло кредиту. Проте відсотки за користування позикою не має можливості сплатити, як і витрати на правову допомогу.

Процесуальні дії у справі

13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06 грудня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

28 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (із фіксованою процентною ставкою) №2829513, який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «WbU423», за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1 Договору) (арк. спр. 10-12).

Відповідно до умов Договору Товариство надало відповідачу позику у розмірі 10 000 гривень; строк позики (строк договору) - 30 днів; процентна ставка (фіксована, діє протягом строку дії договору вказаному у пп. 2.2) становить 0,975 % в день; дата надання позики 28 квітня 2024 року; дата повернення позики (останній день) 28 травня 2024 року; денна процентна ставка 0,975 % в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 % в день; пеня - 2,70 % в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2 168,50 %; орієнтовна загальна вартість позики - 12 925 гривень (п. 2.1 2.3 Договору).

Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або строку виплати позики (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу після реалізації позичальником такого права (п.6 Договору).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором 5xY2r5 (арк. спр. 25-26).

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 2829513 доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, розмір яких становить 2 925 грн (арк. спр.13) .

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 000 грн підтверджено довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» про перерахування 28 квітня 2024 року суми 10 000 грн отримувачу Serebrjanik Lidija на карту № НОМЕР_1 (арк. спр.29).

Зазначені реквізити банківської карти № НОМЕР_1 в довідці ТОВ «ФК «Фінекспрес» співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останньою у договорі позики від 28 квітня 2024 року.

У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №2829513 від 28 квітня 2024 року станом на 17 вересня 2024 року становить 17 925 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10 000 грн, заборгованість за відсотками - 7 925 грн(арк. спр.33-34).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

Згідно з частиною першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №2829513 від 28 квітня 2024 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в сумі 10 000 грн строком на 30 днів, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором.

28 квітня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.

Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суд вважає доведеним.

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позиковими коштами припиняється після спливу визначеного цим договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16), від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору позики №2829513 від 28 квітня 2024 року сторони встановили строк позики 30 днів (до 28 травня 2024 року), а тому із урахуванням розміру неповернутої позики 10 000 гривень, процентної ставки і строку позики, розмір заборгованості за відсотками становить 2 925 грн (10 000 х 0,975% х 30), а розмір загальної заборгованості за договором становить 12 925 гривень (10 000+ 2 925).

Однак, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в розмірі 7 925 гривень, тобто як за період строку позики, так і після закінчення цього строку.

Доказів пролонгації строку користування позикою відповідно до п. 6 Договору суду не надано.

Виходячи із викладеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за договором позики №2829513 від 28 квітня 2024 року складає 17 925 грн, оскільки такий проведений без урахування умов договору, а також всупереч вимог закону.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн, а всього - 10 128 грн.

Позивачем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в особі директора Білана В.І. 02 вересня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги №0924-1 з адвокатським об`єднанням «Правовий курс». Згідно умов договору винагорода на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правничої допомоги виплачується у гривнях. Факт надання правничої допомоги засвідчується актом приймання-передачі наданої правничої допомоги (арк. спр. 36-39). Відповідно до акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 21 жовтня 2024 року, згідно договору №0924-1 від 02 вересня 2024 року, АО «Правовий курс» надало клієнтові ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» послуги, пов`язані із складанням проєкту позовної заяви та представництво в суді першої інстанції щодо боржника ОСОБА_1 . Вартість послуг - 7 100 гривень. На підтвердження оплати послуг надано платіжну інструкцію від 24 жовтня 2024 року №1d4679 (арк. спр. 42, 44).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судового засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 3000,00 грн.

Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 183,18 грн (12 925 х 100 : 17 925= 72,10 х 3 028 : 100 = 2 183,18) та 2 163 грн витрат на професійну правничу допомогу (3 000 : 100 х 72,10 = 2 163).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265,273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за договором позики №2829513 від 28 квітня 2024 року у розмірі 12 925 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10 000 грн, заборгованість за процентами 2 925 грн.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 2 163 (дві тисячі сто шістдесят три) гривні витрат на професійну правничу допомогу та 2 183 (дві тисячі сто вісімдесят три) гривні 18 коп. сплаченого судового збору, а всього - 4 346 (чотири тисячі триста сорок шість) гривень 18 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», адреса місцезнаходження: площа Арсенальна, буд. 1Б, м. Київ, код ЄДРПОУ - 39861924.

Відповідач: ОСОБА_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя А. О. Олійник