Справа № 545/2539/20
Провадження № 2/545/33/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_3 (правонаступників ОСОБА_4 ) до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_5 , Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання дій незаконними та скасування державної реєстрації заповіту нерухомого майна, визнання недійсним заповіту нерухомого майна, визнання нотаріальної дії із посвідчення заповіту незаконною,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із позовом до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та скасування державної реєстрації заповіту нерухомого майна, визнання недійсним заповіту нерухомого майна .

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що її права порушені узгодженими діями відповідачів, що протиправно позбавляють позивача на участь у спадкуванні належної їй за законом частки у спадковому майні. Позивач являється донькою та спадкоємцем першої черги після спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 січня 2020 року та свідоцтвом про народження позивача від 04 травня 1964 р.За спадкодавцем на праві власності зареєстровано 1/4 частки нерухомого майна, за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 23 січня 1995 р., витяг з державного реєстру прав на підставі договору дарування з одночаснимподілом частки нерухомого майна від 05.11.2011р.

Після відкриття спадкової справи позивач звернулася до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину та 10.07.2020р. дізналася про вчинення Полтавською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» державної реєстрації заповіту.Державна реєстрація вчинена після смерті заповідача 26.05.2020р. Із відомостей державної реєстрації вбачається, що здійснювалася реєстрація заповіту посвідченого 06.12.2013, Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Вважає, що факт реєстрації заповіту позбавляє її на спадкування за законом іявляється протиправним та підлягає скасуванню. Зокрема заповіт зареєстрований не у спосіб передбачений законом, а саме не на підставі заяви заповідача та органу місцевого самоврядування та не у встановлений строк.Вказане свідчить про незаконні дії відповідача ОСОБА_5 , які позбавляють позивача права на спадкування частки в майні. Крім цього, вважає, заповіт таким, що підлягає визнанню недійсним із фактичнихпідстав неналежного оформлення та складеного всупереч волі спадкодавця. У зв`язку з вищезазначеним, просилавизнати незаконними дії Державного підприємства міністерства юстиції України «Національні інформаційні системи» щодо реєстрації Полтавською регіональною філією Державного підприємства міністерства юстиції України «Національні інформаційні системи», щодо реєстрації 26.05.2020р, заповіту вчиненого ОСОБА_6 , посвідченого 06.12.2013р, Щербанівською сільською Радою Полтавського району Полтавської області, а державну реєстрацію заповіту скасувати, визнати недійсним заповіт, вчинений ОСОБА_6 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

11.01.2021 року від представника відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшов відзив, в якому останній проти задоволення позову заперечував, вказав, що державне підприємство «Національні інформаційні системи» та його регіональні філії, в тому числі Полтавська регіональна філія державного підприємства «Національні інформаційні системи», відповідно до чинного законодавства, є реєстраторами заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування. Внесення заповіту ОСОБА_6 до Спадкового реєстру здійснено Полтавською регіональною філією ДП «НАІС», що відповідає вимогам абз. 3 п. 5 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженому постановою КМУ від 11.05.2011 №491, п.п. 1.3.2 п. 1.3 розділу І Положення про Спадковий реєстр, затвердженому наказом МЮУ від 07.07.2011 №1810/5, на підставі Заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів від 19.04.2020 № 1201 Щербанівської сільської ради Полтавського району та області. Заява про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів від 19.04.2020 № 1201 Щербанівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області, внесена до Спадкового реєстру в день її отримання - 26.05.2020. Вказує, що чинним законодавством ДП «НАІС» та його регіональні філії не наділено повноваженням щодо перевірки змісту, достовірності відомостей вказаних в Заяві про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів. 3 огляду на вищезазначене, зазначив, що ДП «НАІС» та Полтавська регіональна філія ДП «НАІС» при виконанні функцій реєстратора Спадкового реєстру діяли відповідно до норм чинного законодавства, та не порушували права та законні інтереси позивача, тому у задоволенні позову у частині позовних вимог до ДП «НАІС» та Полтавської регіональної філії ДП «НАІС» прохав відмовити. ( т.1, а.с.89-93).

11.01.2021 року від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив, згідно якого прохав у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити , оскільки позивач не наводить жодного аргументу, відповідно до якого заповіт ОСОБА_6 , посвідчений 06.12.2013 року Щербанівською сільською радою Полтавського району та області, і може бути визнаний недійсним. Вказав, що вказаний заповіт зареєстрований у спосіб, передбачений законом, на підставі волевиявлення заповідача, не містить недоліків форми та змісту, є належним чином оформленим уповноваженою на те особою органу місцевого самоврядування. Заповідач ОСОБА_5 не мав фізичних вад, які б надавали підставу для визнання заповіту недійсним, був дієздатною особою.25.01.2021 до суду від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача ОСОБА_5 , згідно якого проти доводів відповідача заперечувала в повному обсязі (т.1, а.с.100-102).

25.01.2021 від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача ОСОБА_5 , вказала на безпідставність доводів останнього ( т.1,116-117).

08.02.2021 представником Щербанівської сільської ради Полтавського району та області до суду направлено пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги позивача щодо скасування заповіту є незаконними та необґрунтованими , підстави для скасування заповіту №116, посвідченого 06.12.2013, відсутні. Дієздатність заповідача ОСОБА_5 на момент укладення заповіту, перевірена, сумнівів щодо його обмеженої дієздатності або недієздатності не виникало. Заповіт укладений на добровільній волі заповідача, підписаний особисто ним. Технічна процедура внесення заповіту до спадкового реєстру жодним чином не вливає на його чинність ( т.1,а.с.131-132).

15.03.2021 року від представника відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшов відзив на позовну заяву про визнання дій незаконними та скасування державної реєстрації заповіту нерухомого майна, визнання недійсним заповіту нерухомого майна, в якому він посилається на підстави і обставини , зазначені у відзиві на позов, поданий до суду 11.01.2021 року (т.1, а.с. 201- 205).

12.04.2021 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» -Тукало В.І. надійшли пояснення, згідно яких вважає, що повноваження представника відповідача Полтавської регіональної філії ДП «НАІС» не підтверджені. Заява про державну реєстрацію заповіту, подана після смерті заповідача, містить формальні та інформаційні недоліки, є неповною ( т.1, а.с.226-227).

14.04.2021 від представника відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» до суду надійшли заперечення проти пояснень третьої особи ПП ПБТІ «Інвентаризатор», вважає їх необґрунтованими. Зазначив, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» при внесенні заяви про державну реєстрацію заповіту спадкодавця ОСОБА_5 діяло відповідно до вимог діючого законодавства (т.1,а.с 231-233).

06.04.2021 позивач ОСОБА_4 звернулася з позовом до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання нотаріальної дії із посвідчення заповіту незаконною та визнання заповіту недійсним( т.2,а.с.3-8).

Ухвалою Полтавського районного суду від 14.04.2021 року цивільну справу №545/1015/21 за позовом ОСОБА_4 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання нотаріальної дії із посвідчення заповіту незаконною та визнання заповіту недійсним об`єднано із цивільною справою № 545/2539/20 за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та скасування державної реєстрації заповіту нерухомого майна , визнання недійсним заповіту нерухомого майна .

27.05.2021 відповідачем ОСОБА_5 подано до суду пояснення щодо позовної заяви ОСОБА_4 про визнання нотаріальної дії із посвідчення заповіту незаконною та визнання заповіту недійсним, в яких вказав, що проти задоволення позовної заяви заперечує, вважає доводи позову необґрунтованими , послався на підстави та обставини , викладені у відзиві на позов (т.3, а.с.48-50).

Ухвалою суду від 17.11.2021 по справі призначено почеркознавчу експертизу, провадження зупинено.

У зв`язку з надходженням до Полтавського районного суду справи із висновком експерта , ухвалою суду від 22.04.2022 провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.10.2022 провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_4 .

Ухвалою Полтавського районного суду від 03.04.2023 провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.06.2023 в якості правонаступників позивача до участі у справі залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою від 11.09.2023 справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 27.02.2024 правонаступники позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діяв в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, пославшись на підстави та обставини викладені позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Тимохіна Л.С. проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» - Рагулін І.Ю. проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району та області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, у задоволенні позовних вимог прохав відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вважав позов обґрунтованим.

19.12.2024 в судовому засіданні представник позивачів - правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвокат Савченко Л.А. позов підтримала, прохала його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Тимохіна Л.С. та представник відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» - Рагулін І.Ю. проти задоволення позовних вимог заперечували, прохали в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, від них будь-яких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, експерта,суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8 (т.1,а.с. 9).

03.03.1984 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 укладено шлюб, внаслідок чого, змінено прізвище ОСОБА_8 на « ОСОБА_10 ». Даний шлюб було розірвано. В подальшому ОСОБА_11 було вдруге зареєстровано шлюб із ОСОБА_2 та змінено прізвище на « ОСОБА_12 » (т.1, а.с. 8,10).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» власниками квартини по АДРЕСА_2 , яким в рівних частинах належить 1/4 частка, є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (т.1, а.с. 17-18).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1, а.с. 11).

Встановлено, що за життя ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_5 , що зокрема підтверджується заповітом від 06.12.2013 року, який посвідченим уповноваженою особою, секретарем виконкому Щербанівської сільської ради Харченко Л.М. (т.1, ст. 148).

Вказаний заповіт ОСОБА_5 зареєстрований секретарем виконкому Щербанівської сільської ради в Реєстрі Щербанівської сільської ради для реєстрації нотаріальних дій на 2013 рік під номером 116 від 06.12.2013 року. Нотаріальна дія, а саме реєстрація заповіту вчинена після оплати, що підтверджується копією квитанції про сплату державного мита №9/9 від 23.09.2013 та реєстром реєстрації нотаріальних дій Щербанівської сільської ради (т.1, а.с. 149-152).

На підставі заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів від 19.04.2020 № 1201 Щербанівської сільської ради Полтавського району та області, 26.05.2020 року, тобто в день її отримання, Полтавською регіональною філією ДП «НАІС» заповіт внесено до Спадкового реєстру (т.1, а.с.19, 97).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-21/14816-ПЧ від 18.02.2022 року, підписи від імені ОСОБА_5 у графах: «Підпис», що удвох примірниках заповіту від імені ОСОБА_5 , посвідченого секретарем виконкому Щербанівської сільської ради Харченко Л.М. 06.12.2013 року, виконані самим заповідачем ОСОБА_6 , а не іншою особою (т.3, а.с. 195-202).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 висновки експертизи підтримала в повному обсязі.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.3, а.с. 253).

З повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвої В.І. від 09.03.2023 з вих. № 42/02-14, вбачається, що згідно даних спадкової справи №05/2023 спадкоємцями на майно померлої ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_3 та її син ОСОБА_1 , які залучені до участі в справі згідно ухвали суду від 12.06.2023 (т.4, а. с. 11).

Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 37 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент посвідчення оспорюваного заповіту) у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як посвідчення заповітів.

Наведена вище норма закону містить пряму вказівку щодо покладення на посадових осіб виконавчих комітетів сільських рад, у випадку відсутності у такому населеному пункті нотаріусів, повноважень на вчинення нотаріальних дій.

Підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, визначено одним із делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

25 березня 2020 року Верховний Суд у справі №303/5126/18, з урахуванням положень Закону України «Про нотаріат», прийшов до висновку, що вчинення нотаріальних дій посадовою особою виконавчого комітету сільської ради, якою, в тому числі є його секретар, у випадку відсутності у населеному пункті нотаріуса, є здійсненням відповідним органом місцевого самоврядування (від імені якої діє її посадова особа) делегованих повноважень, наданих їм в силу прямої норми закону.

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач посилалася на те, що заповіт складено з порушенням вимог закону щодо його форми та посвідчення.

Як було зазначено вище, оспорюваний заповіт було складено 06.12.2013 року й на той час діяв Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затверджений Наказом МЮУ від 11.11.2011 року № 3306/5, згідно якого посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані роз`яснити фізичним особам зміст і значення поданих ними проектів заповітів і перевірити, чи відповідає їх зміст вимогам закону.

З тексту оспорюваного заповіту вбачається, спадкодавець ОСОБА_5 поставив свій підпис про те, що цей заповіт ним прочитано вголос і власноручно підписаний, зміст ст.ст. 1223-1236,1241, 1248, 1254 ЦК України йому нотаріусом роз`яснено (т.1, а.с. 148).

При посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання та посвідчений уповноваженою на це посадовою особою - секретарем виконкому Щербанівської сільської ради.

Отже, відсутні підстави вважати заповіт таким, що не відповідає вимогам закону.

Окрім того, в ході розгляду справи в суді не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що спадкодавець ОСОБА_5 не виявляв волі до укладення заповіту та мав фізичні вади, які б впливали на його волевиявлення. Будь-яких доказів в підтвердження таких доводів суду стороною позивача не було надано.

Крім того, позовні вимоги щодо визнанням незаконними дій Полтавської регіональної філії ДП «НАІС» та скасування державної реєстрації заповіту є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно п.п. 1.3.2 п.1.3 Розділу І Положення про Спадковий реєстр, затвердженому наказом МЮУ від 07.07.2011 №1810/5, реєстраторами Спадкового реєстру є в тому числі, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" та його регіональні філії щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування .

Відповідно до п.2.9 Розділу ІІ Положення, реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у такі строки: у день вчинення відповідної нотаріальної дії; протягом п`яти робочих днів після зміни місця зберігання заповіту, спадкового договору, спадкової справи; протягом двох робочих днів після надходження на зберігання заповітів від осіб, які зазначені в статті 1252 Цивільного кодексу України і частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат»; протягом трьох робочих днів після надходження на зберігання заповіту, посвідченого особою, яка в умовах воєнного стану відповідно до законодавства має право його посвідчувати; у день отримання заяви, складеної за формою, наведеною в додатках 1-9.

Відповідно до вимог Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженому постановою КМУ від 11.05.2011 №491, внесення до Спадкового реєстру відомостей щодо посвідчених заповітів, спадкових договорів, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів здійснюється Реєстраторами на підставі заяв про реєстрацію, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Мін`юст. Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, або його філіям заяв про реєстрацію (п.7,8 Порядку).

За усталеною практикою ЄСПЛ особа не може відповідати за можливі помилки представників органів влади під час виконання ними своїх обов`язків в процесі забезпечення їх законних прав та інтересів.

Дана обставина також підтверджується правовою позицією вищих судів, згідно якої «ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються» (ВГСУ у справі № 927/709/16 від 22 лютого 2017р.).

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі заяви про державну реєстрацію заповітів та спадкових договорів від 19.04.2020 № 1201 Щербанівської сільської ради Полтавського району та області, 26.05.2020 року, тобто в день її отримання, Полтавською регіональною філією ДП «НАІС» заповіт внесено до Спадкового реєстру.

Тобто, заповіт, направлений Щербанівською сільською радою через значний проміжок часу, внесено до Спадкового реєстру Полтавською регіональною філією ДП «НАІС» вчасно.

Технічна процедура внесення заповітів у спадковий реєстр жодним чином не впливає на його чинність. Основними факторами, які впливають на чинність заповіту є: добровільне волевиявлення та дієздатність заповідача.

Окрім того, як передбачено діючим законодавством України та судовою практикою, несвоєчасне здійснення (або взагалі нездійснення) державної реєстрації посвідченого заповіту в Спадковому реєстрі не зумовлює його нікчемність та не є підставою для оспорюваності заповіту (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі№ 755/8776/18).

У зв`язку з чим,суд приходить до висновку, що технічна процедура внесення заповіту спадкодавця ОСОБА_5 до Спадкового реєстру за спливом значного проміжку часу жодним чином не впливає на волевиявлення заповідача ОСОБА_5 та не впливає на чинність заповіту.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими , а тому не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 п.2 ст.141ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,7-13,76-80,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_3 (правонаступників ОСОБА_4 ) до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Полтавської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_5 , Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання дій незаконними та скасування державної реєстрації заповіту нерухомого майна, визнання недійсним заповіту нерухомого майна, визнання нотаріальної дії із посвідчення заповіту незаконною - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря