Номер провадження: 22-ц/813/3262/24
Справа № 509/5742/20
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» - адвоката Главацького Юрія Анатолійовича на рішення Овідіопольського районного суду Одеського області від 21 лютого 2022 року за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, Державний реєстратор Манюта Сергій Васильович Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», про скасування рішень державного реєстратора, припинення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Манюти Сергія Васильовича, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», Одеська область про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47627687 від 04.07.2019 (15:45:11) про реєстрацію права власності на садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, загальна площа 36,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237; номер об`єкта в РПВН: 18351210), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Алькор Інвест» (Код ), номер запису про право власності 32253647 від 02.07.2019 (13:46:51).

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Манюти Сергія Васильовича, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», Одеська область про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47627082 від 04.07.2019 (15:28:49) про реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,1009 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237; кадастровий номер: :02:006:0078), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Алькор Інвест» (Код ), номер запису про право власності 32252909 від 02.07.2019 (13:39:16).

Припинити право власності на садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, загальна площа 36,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237; номер об`єкта в РПВН:18351210), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Алькор Інвест» (Код ).

Припинити право власності на земельну ділянку, площею 0,1009 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237; кадастровий номер: :02:006:0078), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Алькор Інвест» (Код ЄДРПОУ. 39306471).

Визнати за позивачкою право власності на садовий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, загальна площа 36,8 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237; номер об`єкта в РПВН:18351210), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку, площею 0,1009 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237; кадастровий номер: :02:006:0078), що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, «Механізатор», садівничий кооператив, земельна ділянка 300 (т. 1, а.с. 2-70).

21 лютого 2022 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області вирішено позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, Державний реєстратор Манюта Сергій Васильович Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг» про скасування рішень державного реєстратора, припинення та визнання права власності задовольнити у повному обсязі (т. 1, а.с. 203-210).

14 липня 2022 року засобами поштового зв`язку представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» - адвокат Главацький Юрій Анатолійович направив до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 лютого 2022 року. Представник апелянта вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що прийняте з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи. Так, представник апелянта в апеляційній скарзі виклав обставини справи та наголосив на тому, що мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). З огляду на зазначене, представник апелянта просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 лютого 2022 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі (т. 1, а.с. 215-227)

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Апелянт та інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства, затверджених рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020 (https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/1/) суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, проте достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити.

Апеляційний суд зауважує, що апелянт є ініціатором процесу на даній стадії, що покладає на нього відповідний обсяг процесуальних обов`язків та процесуальних ризиків у випадку вчинення/не вчинення відповідних процесуальних дій, в тому числі самостійно дізнаватися інформацію про судовий розгляд. Тому апеляційний суд вирішив провести розгляд справи за відсутності апелянта.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього. Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Посилання відповідача на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачкою не було отримано листа-вимоги № 62 від 26.04.2019, а також щодо підпису на повідомленні про вручення поштового відправлення, не мають правового значення, оскільки підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем є те, що звернення стягнення в позасудовому порядку відбулось в період дії мораторію, тобто з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і таке порушення є самостійною підставою для скасування рішення державного реєстратора.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції 03 липня 2007 року між ОСОБА_1 та Філією «Одеське регіональне управління» банку «Фінанси та Кредит», товариство з обмеженою відповідальністю було укладено Кредитний договір № к-2320 на суму 55 000 доларів США строком до 03.07.2027. Кредитні кошти були цільовими та призначались для придбання земельної ділянки площею 0,1009 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 18-20).

10 липня 2007 року позивачка придбала у власність земельну ділянку площею 0,1009 га за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за №5673 та витяг з Державного реєстру правочинів № 4262069 від 10.07.2007 року (т. 1, а.с. 34-35).

А також розташований на зазначеній земельній ділянці садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 36,8 кв.м., про що свідчить договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за №5673 та витяг з Державного реєстру правочинів № 4261866 від 10.07.2007 року (т. 1, а.с. 31-32).

10 липня 2007 року на забезпечення Кредитного договору, між позивачкою та Банком було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 5686, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, позивачка передала в іпотеку Банку вищезазначене нерухоме майно (т. 1, а.с. 25-29).

В процесі розгляду справи з`ясувалось, що право вимоги за вказаними кредитним договором та договором іпотеки на підставі Договору про відступлення права вимоги від 23.04.2019 було передане ТОВ «ФК «Алькор Інвест» (т. 1, а.с. 37-39, 40-43).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 231456528 від 06.11.2020 державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем було здійснено запис про власність № 32253647 від 02.07.2019 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47627687 від 04.07.2019 щодо садового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 36,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (РПВН: 237), власником якої зазначено ТОВ «ФК «Алькор Інвест». Підставою виникнення права власності зазначено: лист-вимога ТОВ «ФК «Алькор Інвест» № 62 від 26.04.2019, докази вручення, листа вимоги № 531, виданий Укрпошта 02.05.2019, договір іпотеки № 5686 від 10.07.2007.

Також, державним реєстратором Манютою Сергієм Васильовичем було здійснено запис про власність № 32252909 від 02.07.2019 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47627082 від 04.07.2019 щодо земельної ділянки (кадастровий № :02:006:0078) за адресою: АДРЕСА_1 (РПВН: 237), власником якої зазначено ТОВ «ФК «Алькор Інвест». Підставою виникнення права власності зазначено: договір іпотеки № 5686 від 10.07.2007, докази отримання листа вимоги № 531, виданий Укрпошта 02.05.2019, лист-вимога ТОВ «ФК «Алькор Інвест» № 62 від 26.04.2019, відомості з ДЗК, серія та номер: 11525545, виданий 02.07.2019, видавник: Державний земельний кадастр (т. 1, а.с. 45-46).

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За ч. 4 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Стаття 37 цього ж Закону передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в редакції на момент звернення до суду з позовом, протягом дії цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

За обставинами даної справи предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0,1009 га та садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 36,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . Доказів наявності у позивача іншого житла матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 8.1.10 Договору іпотеки від 10.07.2007 іпотекодавець зобов`язався не реєструвати в житловому будинку, що є предметом іпотеки, будь-яких осіб без письмового дозволу іпотекодержателя (т. 1, а.с. 27).

Отже, на вказане житлове майно поширюються положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

За врахуванням наведеного та оскільки підстави для проведення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем були відсутні, суд першої інстанції дійшов правильних висновків по суті спору. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності (постанова ВП ВС від 10.04.2019 в справі № 726/1538/16-ц).

Вище наведені висновки узгоджуються з позицією Великої палати Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 в справі № 644/3116/18, а також в постанові від 26.07.2023 в справі № 759/5454/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова ВП ВС від 30.01.2019 в справі № 755/10947/17). Тому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на відповідні правові висновки КЦС ВС, які не відповідають змісту висновкам ВП ВС в постанові від 19.05.2020 в справі № 644/3116/18, а також в постанові від 26.07.2023 в справі № 759/5454/19.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи наявні підтвердження зміни позивачем реєстрації місця проживання, що не було враховано відповідачем при відправці досудової вимоги та направлено останню на попередню адресу місця реєстрації, що відповідно позбавило відповідача можливості реалізувати передбачені законом права в кредитних правовідносинах. Однак, суд першої інстанції не врахував вказані обставини.

З врахуванням вище наведеного, апеляційний суд вважає необхідним змінити та доповнити оскаржуване рішення в частині мотивування.

Таким чином, враховуючи вище наведене, апеляційний суд на підставі ч. 4 ст. 376 ЦПК України змінює та доповнює оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині мотивування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» - адвоката Главацького Юрія Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеського області від 21 лютого 2022 року змінити та доповнити в частині мотивування. В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький