УХВАЛА

25 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 756/16869/23

провадження № 61-16572ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрмак Олег Віталійович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 вернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого документа такими, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що у період з серпня 2008 року до травня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З червня 2021 року молодший син ОСОБА_5 постійно проживає із матір`ю.

Солом`янський районний суд міста Києва рішенням від 29 листопада

2021 року у справі № 760/20996/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнив частково. Ухвалив стягувати з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустив до негайного виконання. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнив. Ухвалив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 червня 2021 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустив до негайного виконання. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням військових формувань рф на територію України, 24 лютого 2022 року позивачка із дітьми переїхала на західну частину України, де перебувала до 24 березня 2022 року, надалі з дітьми виїхала до Республіки Ірландія. З 16 березня 2022 року позивачка із дітьми перебуває на території Федеративної Республіки Німеччини, де зареєстрована та проживає до теперішнього часу. Таким чином діти сторін

з 24 лютого 2022 року перебувають на утриманні позивачки.

За таких обставин обов`язок стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 припинився. Відтак, виконання рішення суду у справі № 760/20996/20 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 підлягає припиненню, а розмір аліментів в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - зміні шляхом стягнення аліментів на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку

ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказане вище, ОСОБА_2 просила суд:

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 аліментів у розмірі частини усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 760/20996/20;

- визнати рішення Солом`янського районного суду міста Києва

від 29 листопада 2021 року у справі № 760/20996/20 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі частини усіх видів заробітку ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2020 року, та виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом міста Києва у справі

№ 760/20996/20, такими, що не підлягають виконанню;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просила викласти позовні вимоги таким чином:

- змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в сторону збільшення, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Оболонський районний суд міста Києва ухвалою від 05 січня 2024 року у відкритті провадження у частині позовних вимог щодо припинення стягнення аліментів на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва

від 29 листопада 2021 року у справі № 760/20996/20, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовив (судове рішення набрало законної сили).

Оболонський районний суд міста Києва рішенням від 12 березня 2023 року

(у складі судді Луценко О. М.) позов ОСОБА_2 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2023 року і до повноліття дітей.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню

у межах суми платежу за один місяць.

Київський апеляційний суд постановою від 12 листопада 2024 року (у складі колегії суддів Поліщук Н. В., Мережко М. В., Соколової В. В.) рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 березня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі

1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж

50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2023 року і до повноліття дитини.

Змінив розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 аліментів на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 760/20996/20, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зменшення з частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до

1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили цієї постанови до досягнення дитиною повноліття.

Відкликав виконавчий лист у справі № 760/20996/20, виданий Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

12 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрмак О. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Оболонський районний суд міста Києва ухвалою від 05 січня 2024 року справу № 756/16869/23 визнав малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженняз викликом сторін.

Касаційна скарга заявника не містить доводів про помилковість висновків суду першої інстанції щодо віднесення цієї справи до категорії малозначних.

Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України

(є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Конституційний Суд України наголосив, що унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

19 червня 2024 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах», яким внесено зміни до ЦПК України, зокрема

пункти 1, 2, 3 і 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

З огляду на резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду

від 12 листопада 2024 року, постанова апеляційного суду оскарженню

в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява

№ 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, судові рішення у справі № 756/16869/23 за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Верховний Суд, враховуючи засади змагальності сторін та диспозитивність цивільного судочинства, дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення у справі «Пелевін проти України», заява № 24402/02,

від 20 травня 2010 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389,

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрмак Олег Віталійович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва

від 12 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 12 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк