Єдиний унікальний номер 725/8139/23
Номер провадження 2/725/970/23
31.01.2024 року м.Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівців
головуючого судді - Нестеренко Є.В.
секретаря судового засідання Кочут М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайт Лаіонс» місце знаходження: м. Київ, вул. Північна,6-В, про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування майнової та моральної шкоди, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок залиття квартири.
В обґрунтуванні якого, зазначає, що він є власником частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 10.02.2016 року №3-138, та інформаційною довідкою від 10.02.2016 року №52969597.
Власниця квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 заливає (затоплює) його квартиру, на прохання ліквідувати протікання відповідачка ніяким чином не реагує і спілкуватися відмовляється, внаслідок чого він був вимушений звернутися до ТОВ "Вайт Лаіонс", яке обслуговує вказаний будинок для складання акту про залиття та усунення витоку води в його квартиру.
Згідно акту про залиття (аварію) ТОВ "Вайт Лаіонс" №102 від 05.07.2023 року було встановлено факт аварії в системі холодного водопостачання, затоплено стіни ванни, стеля ванни, стіни вбиральні, стелі, стіни та стелі кладової, але усунути проблему не змогли з причини недопуску власниці квартири АДРЕСА_5 .
Вказує, що протягом липня відповідачка так і не ліквідувала витік води, на контакт не йде, а масштаби псування його майна і площа залиття збільшується, внаслідок чого він 31.07.2023 року повторно звернувся зі скаргою до ТОВ "Вайт Лаіонс" з приводу вирішення проблеми із затопленням і швидкого її вирішення. На що ТОВ "Вайт Лаіонс" надало акт про недопуск власника квартири АДРЕСА_5 до свого помешкання. У вказаному Акті від 31.07.2023 року також було встановлено, що у квартирі АДРЕСА_6 затоплено стіни та стелю на кухні, у ванній кімнаті, вбиральні, на лоджії та у кладовій. Загальна площа затоплення стін - 61,34 кв.м., стелі 17,1 кв.м. та зафіксовано, що у квартирі АДРЕСА_5 , що знаходиться над квартирою АДРЕСА_6 , співвласники, не надають доступу для проведення обстеження мереж холодного водопостачання на предмет встановлення причини затоплення квартири АДРЕСА_6 , що розташована поверхом нижче.
Зазначає, що ТОВ "Вайт Лаіонс" також направлялось попередження від 31.07.2023 року №118 на адресу гр. ОСОБА_2 з вимогою негайно надати доступ до помешкання з метою встановлення причини заливу, яке відповідачкою проігноровано.
Таким чином, відповідачка всупереч встановленим нормативним правилам, обов`язку утримувати своє майно у належному стані, не заподіювати шкоду іншим, порушуючи принцип добросовісності та загальні правила добросусідства, вчиняє бездіяльність (у формі ігнорування вимог щодо усунення затоплення), якою заподіює мені майнову та моральну шкоду.
Вказує, що моральна шкода виявилася у тому, що внаслідок неодноразового затоплення відповідачем квартири, йому було завдано душевні страждання, які проявилися у втраті нормальних життєвих зв`язків, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, був порушений звичайний спосіб мого життя, пошкоджено майно, що супроводжує необхідність здійснення ремонту та інших необхідних робіт для налагодження побуту. Як наслідок у такому хвилюючому стані він не міг продуктивно працювати, йому довелося скасувати заплановані заходи, тобто повсякденне життя докорінно змінилося. Моральну шкоду він оцінює у розмірі 30 000,00 гривень.
Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 20.10.2023 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.
14.12.2023 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, у якому зазначив, що власник майна зобов`язаний нести всі витрати з утримання належного йому майна, невиконання такого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. ТОВ "Вайт Лаіонс" за результатам перевірок встановлено невиконання відповідачкою даного обов`язку, що становить неправомірність її дій. Просив врахувати дані пояснення при ухваленні рішення та розглядати справу за відсутності ТОВ "Вайт Лаіонс".
Ухвалою суду від 18.12.2023 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
До початку судового засідання позивач, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2016 року №52969597 ОСОБА_1 є співвласником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , власність набута на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.02.2016 року №3-138.
Згідно Акту про залиття (аварію) № НОМЕР_1 складеним ТОВ "Вайт Лаіонс" від 05.07.2023 року було встановлено факт аварії в системі холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_4 , внаслідок чого трапилось затоплення стіни ванни, стеля ванни, стіни вбиральні, стелі, стіни кладової та стеля, квартири, АДРЕСА_7 , але усунути проблему не виявилось можливим з причини недопуску власниці квартири АДРЕСА_5 .
ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_4 та фактично проживає за вказаною адресою, що підтверджується відомостями з реєстру Чернівецької міської територіальної громади департаменту надання адміністративних послуг, Актами складеними ТОВ "Вайт Лаіонс".
ТОВ "Вайт Лаіонс" 31.07.2023 року складено надало АКТ про недопуск власника квартири АДРЕСА_5 до свого помешкання. Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_6 затоплено стіни та стелю на кухні, у ванній кімнаті, вбиральні, на лоджії та у кладовій. Загальна площа затоплення стін - 61,34 кв.м., стелі 17,1 кв.м. У квартирі АДРЕСА_5 , що знаходиться над квартирою АДРЕСА_6 , співвласники, не надають доступу для проведення обстеження мереж холодного водопостачання на предмет встановлення причини затоплення квартири АДРЕСА_6 , що розташована поверхом нижче. У зв`язку із чим встановити причину залиття станом на 31.07.2023 року неможливо.
31.07.2023 року ТОВ "Вайт Лаіонс" направлялось попередження на адресу гр. ОСОБА_2 з вимогою негайно надати доступ до помешкання з метою встановлення причини заливу.
Норми права, та мотиви їх застосування.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
Відповідачка не спростувала обставини, зазначені в Актах, та не надала суду доказів, які свідчать про відсутність її вини у заподіянні шкоди.
У деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини заподіювача шкоди, а відповідачка не довела свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій чи бездіяльності відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями чи бездіяльністю відповідача.
Однак, що стосується ціни позову та суми відшкодування необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.2,3 статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, позивач має право на відшкодування за рахунок позивачів розміру збитків, що визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі. До розміру відшкодування не може бути включено ПДВ вартості ремонтних робіт та адміністративні послуги як складову частину розміру шкоди, у випадку якщо такі витрати позивачем не понесені, ремонтні роботи не проведені та не оплачені.
А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок залиття квартири, належної позивачу, він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від нього додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль.
При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача, то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які він зазнав в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Таким чином виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 30 000 грн. є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в частині розміру моральної шкоди у сумі 3000 грн.
Розглядаючи позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання відповідача усунути затоплення квартири, проведення ремонтних та/або інших необхідних робот, суд вважає їх необґрунтованими та таким що задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
По суті позовні вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні майном є як додатковий спосіб захисту прав власника майна на здійснення ним користування та розпорядження майном.
Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
При розгляді справи судом не встановлено, що відповідач створює перешкоди власнику у користовуванні житлом для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 2147 грн. 20 коп., витрат на підготовку експертного висновку в розмірі 8603 грн. 28 коп.та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8400 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п.п.1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи.
Позивачем у справі подані докази понесених витрат на професійно правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи у строк визначений ст. 141 ЦПК України( договір, квитанція Акт прийому-передачі наданих послуг, Акт здачі-приймання висновку, квитанція).
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні у розмірі 83%.
Отже з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1782 грн. 00 коп., витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 7140 грн. 50 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6972 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 2,15,22,1166 ЦК України, ст. ст. 141,258-259, 268, 273, 280-284, 354-356 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайт Лаіонс» місце знаходження: м. Київ, вул. Північна,6-В, про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1782 грн. 00 коп., витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 7140 грн. 50 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6972 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Першотравневим районним судом м. Чернівці, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заява про перегляд заочного рішення повинна відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом безпосереднього подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко