КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» - адвоката Мороз Мар`яни Зіновіївни про відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

у липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 36 119грн 77коп. та судові витрати.

Мотивуючі позовні вимоги, позивач зазначав, що є балансоутримувачем будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку та споживачем комунальних послуг, однак своєчасно не сплачує внески, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 28 лютого 2021 року по 5 липня 2023 року у сумі 34 491грн 46коп., яка підлягає стягненню з врахуванням положень ч.2 ст. 625 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 34 491грн 46 коп., інфляційні нарахування в сумі 758грн 56коп., 3% річних в розмірі 869грн 75 коп. та судові витрати у сумі 4 184грн.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 . - адвокат Фурман В.О. просить рішення суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Фурмана В.О. на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року справу призначено до розгляду Київським апеляційним судом у порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

19 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Фурмана В.О. про заміну неналежного відповідача, посилаючись на те, що 19 вересня 2024 року між ТОВ «Екжитлоком», Тімченком М.В. та ОСОБА_3 укладений договір про заміну сторони у договорі про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого ОСОБА_3 набув прав та обов`язків ОСОБА_1 за договором та сплатив заборгованість останнього у розмірі 23 240грн.

Колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 2 статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, право на заміну неналежного відповідача надано суду першої інстанції і тільки за клопотанням позивача. Апеляційний суд таких повноважень не має.

16 грудня 2024 року через електронний кабінет у системі «Електронний суд» представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» - адвокат Мороз М.З. подала заяву до Київського апеляційного суду про відмову від позову, у якій вона просить прийняти відмову від позовної заяви, закрити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 (новий споживач) погашена заборгованість, що виникла за договором № 1/208.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву та додані до неї документи, вважає, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» - адвоката Мороз М.З. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до частини другої статті 206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Частиною третьою статті 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відмова від позову є процесуальним правом позивача, яке він здійснює на власний розсуд.

До поданої заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» - адвокат Мороз М.З. додала ордер серії АА № 1503399 від 31 жовтня 2024 року, сформований на підставі договору про надання правничої допомоги № 14.07-1 від 14 липня 2023 року, згідно якого договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються, а відтак колегія суддів вважає, що адвокат Мороз М.З. має повноваження відмовитися від позову.

Враховуючи, що право Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком»

відмовитися від позовної заяви, передбачено процесуальним законодавством, заява про

відмову від позову підписана представником товариства - адвокатом Мороз М.З., якане обмежена у повноваженнях на вчинення цієї дії,адвокат Мороз М.З. є фахівцем у галузі права, а відтак їй відомі наслідки відмови від позову, колегія суддів приймає відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції та закриває провадження у справі.

Керуючись статтями 206, 373, 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

прийняти відмову представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» - адвоката Мороз Мар`яни Зіновіївни від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 6 лютого 2024 року.

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екжитлоком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук