Березівський районний суд Одеської області
26.12.2024
Справа № 494/2102/24
Провадження № 2/494/819/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 року Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом до Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець - ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,48 га, розташованої на масиві № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 на території колишньої Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ОД №053852 , виданого на підставі рішення 20 сесії XXIII скликання Ставківської сільської Ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 06 листопада 2001 року №90.

Позивачка вважає, що я є спадкоємицею 4-ї черги, оскільки прийняла спадщину, проживала разом із спадкодавцем до відкриття спадщини не менше п`яти років, вела з нею спільне господарство. У померлої ОСОБА_3 інших спадкоємців, крім заявника, не має.

Представник позивача стверджує, що починаючи з 01 травня 1996 року по 17 червня 2004 р. позивачка проживала із спадкодавицею у житловому будинку по АДРЕСА_1 . Спадкодавиця потребувала сторонньої допомоги, оскільки була інвалідом та самостійно не могла пересуватись. Тому будинок спільно утримувався , разом із спадкодавицею, позивач вела спільне господарство, проводила в ньому ремонти, купувала речі та майно для спільного користування. Нею здійснювався догляд за спадкодавицею як за членом сім`ї, допомагала їй у побуті, проводила сплату комунальних платежів. Після смерті спадкодавиці вона несла витрати на її поховання.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачці відмовили, але не було враховано, що на момент відкриття спадщини вона проживала разом із спадкодавцем більше п`яти років, заяву про відмову від спадщини позивач не подавала, тому вважає, що її право на спадщину є порушеним. У зв`язку з відкриттям спадщини у володінні позивачки залишилися правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджує факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 . Таким чином, вважає, що має правові підстави для захисту своїх прав у судовому порядку.

Враховуючи наведене, представник позивача просить встановити факт постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_2 однією сім`єю із спадкодавицею ОСОБА_3 , у період з 01.05.1996 року до моменту її смерті, та визнати її спадкоємицею 4-ї черги та визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,48 га, розташовану на масиві № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 на території колишньої Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі

Іншою ухвалою суду від 12.12.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник були належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги просили задовольнити.

Представник відповідача, Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області 18 червня 2004 року, за актовим записом №25.

Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,48 га , розташованої на масиві № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 на території колишньої Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ОД №053852 , виданого на підставі рішення 20 сесії XXIII скликання Ставківської сільської Ради народних депутатів Березівського району Одеської області від 06 листопада 2001 року №90.

Згідно роз`яснень державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори Світлани Мойсеєвої від 10.09.2024 року №2313/02-14 наданих ОСОБА_2 останній було повідомлено, що вона пропустила встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до встановленого законодавством строку вона не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, останній роз`яснено право звернутися до суду з питання надання додаткового строку для сприйняття спадщини або встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки №РЕ-452 від 26.06.2024 року вбачається, що вартість земельної ділянки площею 3,48 га, розташованої на масиві № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 (державний акт серії IV- ОД №053852) на території колишньої Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області складає 80048,40 грн. Звіт був виготовлений на замовлення ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки виданої 26.12.2019 року за №330/03-520 Акціонерного товариства «Одесаобленерго» вбачається, що за даними Березівського РЕМ гр. ОСОБА_3 08.12.1931 року споживала електричну енергію та житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі укладеного нею договору «Бр-181 від 24.08.1994 року. 01.05.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір, на підставі якого ОСОБА_2 подавала показання та розраховувалась за спожиту електричну енергію на вищевказане домоволодіння, починаючи з травня 1996 року по 17 червня 2004 року. Заборгованості за даним житловим будинком немає.

Згідно довідки виданої Ставківською сільською радою Березівського району Одеської області від 22.10.2008 року №989/02-22 ОСОБА_2 про то, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 а/з №18 від 18.06.2004 року і до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Починаючи з травня місяця 1996 року по день смерті ОСОБА_3 за вказаною адресою проживала без реєстрації ОСОБА_2 .

На підставі ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України: «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.».

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення позивачки до суду є встановлення факту її постійного проживання як спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та оформлення прав на спадкове майно.

У своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 року вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України №6-7165св09 від 03.11.2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21.10.2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю оформлення права власності на спадкове майно

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у позивача відсутні, тому він звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

З положень ч.2 ст.1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

В судовому засіданні з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_2 з травня 1996 року постійно проживала з ОСОБА_3 до дня її смерті в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , спільно утримувала вказаний будинок та здійснювала догляд за ОСОБА_3 , володіє правовстановлюючими документами на майно, що належало померлій, однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З врахуванням наведеного, з метою усунення обставини, яка перешкоджають оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що необхідно встановити юридичний факт, проживання спільною сім`єю позивачки разом із спадкодавцем ОСОБА_3 протягом останніх 5 - ти років до дня її смерті та визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,48 га, розташовану на масиві № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 на території колишньої Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ОД №053852, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Вимог про стягнення судових витрат ОСОБА_2 не заявляла, тому такі витрати слід віднести на її рахунок.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 268, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , однією сім`єю із спадкодавицею ОСОБА_3 , у період з 01.05.1996 року до моменту її смерті, та визнати її спадкоємицею 4-ї черги.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 3,48 га, розташовану на масиві № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 на території колишньої Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ОД №053852, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панчишин А.Ю.