печерський районний суд міста києва
Справа № 509/3326/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Сміян А.Ю.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26.10.2020 року № 3735/5 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 31.03.2020 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Позов мотивовано тим, що з 2018 року ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень та квартир в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначав, що 26 жовтня 2020 року Міністерством юстиції України було видано наказ №3735/5, яким скасовано всі рішення державних реєстраторів, прийнятих з 2017 року за всіма об`єктами нерухомості, що знаходяться за вищевказаною адресою. Даний наказ від 26 жовтня 2020 року прийнятий на підставі висновку колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора,суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 18 серпня 2020 року з розгляду скарги ОСОБА_2 від 31 березня 2020 року. Однак, ОСОБА_1 про дату, час і місце засідання колегії Міністерства юстиції України не повідомляли.

Також вказував, що станом на момент винесення оскаржуваного наказу від 26 жовтня 2020 року, у провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебував спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо того ж самого майна, що мало виключати можливість розгляду і задоволення скарги ОСОБА_2 від 31 березня 2020 року, з огляду на приписи ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження».

Крім того зазначає, що колегією Міністерства юстиції України було порушено строк розгляду скарги, оскільки скарга ОСОБА_2 зареєстрована 08 квітня 2020 року, її розгляд закінчився 18 серпня 2020 року, а оскаржуваний наказ видано лише 26 жовтня 2020 року, тобто після спливу 45 календарних днів - строку визначеному для розгляду і вирішення скарги.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2020 року №3735/5 про задоволення скарги ОСОБА_2 від 31 березня 2020 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2023 року прийнято до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.05.2024 року.

09.05.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.05.2024 року відкладено судове засідання на 31.07.2024 року.

04.04.2024 року до суду надійшов відзив від АТ КБ «ПриватБанк» у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2024 року відкладено судове засідання на 20.11.2024 року.

В судове засідання 31.07.2024 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа про надсилання позивачу - ОСОБА_1 в його електронний кабінет, причини неявки суду невідомі, у зв`язку з чим протокольною ухвалою суду на підставі ст. 223 ЦПК України у зв`язку з першою неявкою позивача в судове засідання, відкладено розгляд справи на 20.11.2024 року.

В судове засідання 20.11.2024 року позивач повторно не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа про надсилання позивачу - ОСОБА_1 в його електронний кабінет, проте в судове засідання представник позивача не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судове засідання представник відповідача не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про залишення без розгляду позовної заяву у зв`язку із повторною неявкою позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як визначено у ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України», рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Як визначено у ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, оскільки позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи як 31.07.2024 року, так і 20.11.2024 року, проте в судове засідання повторно не з`явився та не звертався до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду.

Аналогічне положення закріплено у п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, згідно якого, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Оскільки суд залишає позов без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача, сплачена при зверненні до суду сума судового збору поверненню не підлягає.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 352, 353, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 20.11.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький