Справа № 675/771/24
Провадження № 2/675/428/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2024 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Григор`євої О. С., представника позивачки адвоката Єрмоли А. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Єрмолу А. П. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування позовної заяви вказує, що вона та ОСОБА_3 з 2007 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час проживання однією сім`єю у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка здійснила державну реєстрацію народження обох дітей у порядку частини 1 статті 135 СК України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом у одному жилому приміщенні, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, разом піклувалися про дітей, займались їх вихованням та утриманням.

Однак після початку повномасштабного вторгнення російської федерації ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув під час виконання обов`язків військової служби.

Позивачка вказує, що встановлення даного факту необхідне для реалізації прав її дітей на отримання пільг та виплат, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту», а також для отримання пенсії по втраті годувальника. Крім того, встановлення юридичного факту батьківства має значення для спадкових правовідносин.

Із урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 просить суд:

- встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- внести зміни до актового запису № 68 про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 27 травня 2008 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, де у графі «відомості про батька» вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України;

- встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- внести зміни до актового запису № 167 про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого 29 серпня 2018 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, де у графі «відомості про батька» вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Ухвалою судді від 21 травня 2024 року прийнято позовну ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року залучено по даній справі в якості третьої особи Міністерство оборони України.

Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Мама Папа».

Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Єрмола А. П. позов підтримала та просила його задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду письмову заяву, у якій остання просить слухати справу за її відсутності, вказуючи, що проти задоволення позову не заперечує.

Представником третьої особи Міністерства оборони України Панасюком В. М. подано до суду письмові пояснення, у яких він просить слухати справу за його відсутності та ухвалити обґрунтоване рішення відповідно до чинного законодавства з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів.

Представник третьої особи Ізяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про причини свого неприбуття суд не повідомив, письмових пояснень не подав.

Заслухавши пояснення представника позивачки, з`ясувавши позицію відповідачки та третьої особи Міністерства оборони України, допитавши свідків та перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 27 травня 2008 року, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданому Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 29 серпня 2018 року, її батьками також значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Відповідно до даних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 3 від 29 серпня 2018 року та № 4 від 15 травня 2019 року, відомості про батька дітей позивачки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

За змістом сповіщення сім`ї № 24 від 20 січня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_3 загинув у бою за Батьківщину під час ведення бойових дій у районі м. Мар`їнка Донецької області.

Як слідує із даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06 лютого 2024 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За змістом свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 його матір`ю вказана ОСОБА_9 .

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 грудня 2010 року державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвою А. П., позивачка ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_10 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно з даними домової книги на вищевказаний будинок, позивачка зареєстрована за вказаною адресою з 09 вересня 2002 року, а ОСОБА_3 зареєстрований у вказаному будинку з 12 грудня 2013 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що знають позивачку та ОСОБА_3 протягом тривалого часу. Позивачка та ОСОБА_3 проживали разом із 2007 року, ОСОБА_3 вважав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми дітьми, а вони, в свою чергу, називали ОСОБА_3 своїм батьком.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 43708 від 11 листопада 2024 року, складеного ТОВ «МАМА ПАПА», ймовірність того, що загиблий ОСОБА_3 є біологічним батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , народжених ОСОБА_1 , складає 99,999999 %.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першою, другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері та смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для встановлення факту батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що, відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення факту батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 760/3977/15 (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15 (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61-11709св19).

Оцінивши надані докази в їх сукупності, а саме: свідоцтва про народження дітей, покази свідків, фотознімки, а також, що головне, висновок молекулярно-генетичної експертизи, суд приходить до висновку, що позивачкою надано належні та допустимі докази на підтвердження факту батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 68 про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 27 травня 2008 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, де у графі «відомості про батька» вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 167 про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого 29 серпня 2018 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, де у графі «відомості про батька» вказати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 .

Відповідачка ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 .

Третя особа 1 Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження м. Ізяслав, вул. Миколи Микитюка, буд. 16А Шепетівського району Хмельницької області, .

Третя особа 2 Міністерство оборони України, місце знаходження м. Київ, проспект Повітряних Сил, буд. 6, .

Повне рішення суду складене 27 грудня 2024 року.

Суддя: В. І. Столковський