Справа № 953/2050/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2024 року Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Максимовської Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові по цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації частини вартості майна, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності,-
Позивач, ОСОБА_1 , 08.02.2021р. звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просить в порядку поділу майна подружжя стягнути на свою користь з відповідачки компенсацію 1/2 частини вартості майна двох автомобілей, що було придбано під час шлюбу, а саме 312635 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що він із відповідачем перебували у шлюбі з 2014 року, який був розірваний рішенням суду від 28.12.2020р. У шлюбі було придбано два автомобілі Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_1 та КІА Sportage, д.н. НОМЕР_2 , обидва автомобіля перебувають у відповідача, внаслідок чого просить компенсувати йому вартість частини кожного автомобіля в порядку поділу майна подружжя, посилаючи на положення ст.ст.60, 69, 70, 71, 72 СК України .
Відповідачем поданий зустрічний позов до ОСОБА_1 , 3-я особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, в якому просить :
визнати право особистої приватної власності ОСОБА_2 на автомобіль КІА Sportage, VIN: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 в цілому;
визнати право особистого зобов`язання з повернення позики у сумі 425 852,00 грн. по договору позики від 10.09.2018 за ОСОБА_2
визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 на автомобіль Chevrolet Lacetti, VIN: НОМЕР_4 , д.н. НОМЕР_1 в цілому.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію як вартості автомобіля Chevrolet Lacetti, переліченого у позові майна, поліпшень, які залишились в розпорядженні та користуванні відповідача з урахуванням різниці зазначених зобов`язань.
В обґрунтуванням зустрічного позову зазначає, що вона із ОСОБА_1 з 2014р. по 2020р. перебувала у шлюбі. В період шлюбу було придбано два автомобілі КІА Sportage, д.н. НОМЕР_2 та Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_1 . Автомобіль КІА Sportage, було придбано за грошові кошти, які вона отримала у позику від ОСОБА_3 на підставі договору позики від 10.09.2018р.
В період шлюбу вона із ОСОБА_1 проживали у квартирі його матері за адресою: АДРЕСА_1 . В період проживання у квартирі зробили там ремонт, який вона замовила та оплатила, а саме :
- шпаклювання та вирівнювання стін всієї квартири, включаючи балкон та комору;
- вирівнювання та Цементно-пісочна стяжка полів; заміна напільного покриття на новий лінолеум;
- перекладка нової керамічної плитки в санвузлі з частковою заміною сантехніки та сантехнічних виробів (умивальник);
-укладка керамічної плитки на робочій зоні кухні;
-здійснено зовнішнє утеплення зовнішніх стін квартири; оздоблено декоративною штукатуркою балкон;
-покрашено стіни на кухні;
- переклейка шпалер в кімнатах та коридорі;
-заміна вхідної двері (приблизна вартість 6 000 грн.);
- встановлення чотирьох дерев`яних (з ясеня) міжкімнатних дверей (приблизна вартість 40 000 грн.).
Також було придбане майно у квартиру, а саме:
31.09.2019 телевізор LED Samsung UE43 з кронштейном за 14 430 грн.;
14.09.2019 придбано штори в квартиру на суму 22 690 грн.;
24.09.2017 придбано два дивани («Инди» та «Бетти») на загальну суму 21 850 грн.;
16.10.2018 придбано духову шафу електричну Indesit IFW 6544 IX на суму 5 674 грн. ;
01.12.2018 придбано варильну поверхню електричну Gorenje IT 614 SC, на суму 9 999 грн. ;
- 20.11.2018 холодильник Samsung RB31FSJNDSA на суму 14 249 грн.;
- 12.12.2018 виготовлено на замовлення та оплачено кухню (кухонний гарнітур) на загальну суму 48 900 грн.;
- 23.02.2019 замовлено та придбано прихожу «Венеція» загальною вартістю 16 900 грн.;
- придбано 2 шафи та комод загальною вартістю приблизно 28 000 грн.;
- також придбавались за час шлюбу мікрохвильова піч Samsung, стелаж, тумба, комп`ютерний стіл, дзеркало виробництва ІКЕА, на загальну суму приблизно 13 000 грн.
Загалом, сума її витрат на зазначені поліпшення квартири (ремонт) та придбаної техніки, меблів становить приблизно 19 000 доларів США.
14.06.2020р. вона пішла від ОСОБА_1 забравши із собою лише особисті речі та автомобіль КІА Sportage, д.н. НОМЕР_2 яким вона користувалась, автомобіль Chevrolet Lacetti залишився у ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 одразу змінив замки у квартирі, внаслідок чого вона не може потрапити до неї.
Посилаючись на положення ст. ст. 57, 60, 65, 71 СК України просить, оскільки автомобіль Chevrolet Lacetti , придбані меблі та витрачені кошти на ремонт залишились у ОСОБА_1 , стягнути з нього частину вартості зазначеного майна. Автомобіль КІА Sportage, яким вона користується та придбаний нею у позику, визнати її особистою власністю.
У поданому відзиві на зустрічний позов відповідач, заперечував факт отримання у позику грошових коштів від ОСОБА_3 , зазначаючи, вони із колишньою дружиною мали достатній дохід та збирали кошти на власну квартиру. Щодо автомобіля Chevrolet Lacetti зазначив, що вказаний автомобіль був проданий ОСОБА_2 . ОСОБА_4 , останній у повному обсязі розрахувався за транспортний засіб, проте ОСОБА_2 відмовляється його переоформити. У квартирі його матері де вони проживали разом, не має їх речей , усі ремонтні роботи у квартирі проводили його батьки.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, пояснень на позов не надала.
Ухвалами суду було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, двічі призначалась товарознавча та будівельно-технічна експертиза ( не проведена), справа призначена до судового розгляду, задоволено клопотання про допит свідка в режимі відеоконференції.

Під час судового розгляду були допитані у якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , вона там проживала. Коли син одружився із ОСОБА_9 , вона переїхала до чоловіка, а подружжя проживало в її квартирі. У 2015-2019рр. вона із чоловіком зборонила ремонт у квартирі АДРЕСА_3 , придбали кухню на замовлення, нові меблі. У період шлюбу було придбано два автомобілі - КІА Sportage на якому їздив ОСОБА_10 та Chevrolet Lacetti на якому їздила ОСОБА_9 . Зі слів ОСОБА_10 обидві машини зараз перебувають у ОСОБА_9 . Автомобіль КІА Sportage допомагав придбати дідусь ОСОБА_10 давав гроші, проте скільки не знає. Що саме покупало подружжя піж час шлюбу не знає. Коли ОСОБА_10 повідомив, що вони розлучаються , це була несподіванка. ОСОБА_9 пішла від ОСОБА_10 та забрала усі свої речі, комп`ютер, прикраси.

Свідок ОСОБА_8 , який є батьком ОСОБА_2 зазначив, що його дочка була одружена із ОСОБА_11 , зараз вони є розлучені. Під час шлюбу проживали у квартирі матері ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 (номер квартири не пам`ятає). Дочка у квартирі робила ремонт , купувала меблі, побутову техніку, а також придбала автомобіль. В період шлюбу дочка постійно працювала в сфері ІТ та отримувала добру заробітну плату. ОСОБА_10 періодично не працював. В період шлюбу було придбано два автомобіля Chevrolet та КІА, останній автомобіль дочка купила за гроші які заробила . Про борги дочки йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_6 , яка є сестрою ОСОБА_2 зазначила, що сестра була одружена із ОСОБА_10 , вони проживали у квартирі АДРЕСА_2 . Коли проживали зробили у квартирі повністю ремонт - переклеїли шпалери, лінолеум, плітку та сантехніку змінили, купили нову кухню, диван, стелажі, побутову техніку. Ремонт у квартирі подружжя робило разом. Мати ОСОБА_10 участі у ремонті її квартири не приймала. Сестра завжди працювала в ІТ компанії. Вони також придбали два автомобіля Chevrolet на якому їздив ОСОБА_10 та КІА на якому їздила сестра. Коли вони розлучились, сестра пішла , а ОСОБА_10 одразу змінив замки у квартирі . Також подружжя казало, що вони продали автомобіль Chevrolet - Роману. Про договір позики їй нічого невідоме.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, знає сторін ОСОБА_10 - це друг її сина, а ОСОБА_9 сестра її невістки. ОСОБА_10 і ОСОБА_9 були подружжям проживали у квартирі матері ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 . Вона працювала в ріелторскій фірмі та ОСОБА_9 зверталась до неї , оскільки вони хотіли продати квартири і купити на « ОСОБА_12 ». Вона була у квартирі там був відсутній ремонт, були старі меблі та обдерті шпалери. Вони не продали квартиру оскільки за неї давали мало коштів. Після цього, подружжя разом там зробили ремонт, який був закінчений до 07.01.2019р. Вони повністю відремонтували квартиру, придбали нові меблі та побутову техніку. Мати ОСОБА_10 участі в ремонті не брала.

Так свідок ОСОБА_4 зазначив, що він є другом ОСОБА_13 , вони разом у школі навчалися. Запорожан ОСОБА_9 знає також, як колишню дружину ОСОБА_10 . Коли ще подружжя було у шлюбі, вони усно домовились продати йому автомобіль Chevrolet Lacetti за 6000 дол. США . Автомобіль вирішили продати , коли купили новий КІА . Він віддав Наталі половину 3000 дол. США вона йому ключі і свідоцтво на транспортний засіб. Решту коштів він повинен був віддати наприкінці року, проте у подружжя почалися суди і гроші він не віддав, автомобіль зараз у нього він ним користується. Документів підтверджуючих купівлю-продаж автомобіля, часткову сплату у нього не має. Подружжя мешкало разом у квартирі батьків ОСОБА_10 , разом зробили там ремонт, купляли бутову техніку.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що сторони з 15.08.2014року перебували у шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.12.2020року шлюб між сторонами розірваний .

Під час перебування сторін у шлюбі було придбано два автомобіля: Chevrolet Lacetti, VIN: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_2 та КІА Sportage, VIN: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією наданою регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області від 19.02.2021р.

Згідно із звітів про оцінку майна, проведеного Товарною біржою «Євромаркет» від 03.12.2020р. вартість автомобілю CHEVROLET LACETTY, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 , складає 199 418, 00 грн.; вартість автомобілю КІА SPORTAGE, 2012р.в., державний номер НОМЕР_2 , складає 425 852,00 грн.

Судом під час судового розгляду встановлено, що автомобілем КІА SPORTAGE, 2012р.в., державний номер НОМЕР_2 на теперішній час користується ОСОБА_2 . Автомобіль КІА Sportage, д.н. НОМЕР_2 перебуває у друга ОСОБА_1 ОСОБА_4 .

Так, за показаннями у якості свідка ОСОБА_4 він є другом ОСОБА_1 , знайомий із ОСОБА_2 , як колишньою дружиною ОСОБА_10 . Йому хотіли продати автомобіль в розстрочку, частину коштів він заплатив ОСОБА_2 , але після цього у сторін почалися суди і він більше гроші не віддавав, автомобіль також не віддавав. ОСОБА_1 відомі усі ці обставини.

Проте доказів сплати коштів за усним договором не надано, показання свідка не є належними доказами передання коштів.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Придбані в період шлюбу сторін автомобілі Chevrolet Lacetti д.н. НОМЕР_1 , та КІА Sportage д.н. НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю колишнього подружжя.

Посилання ОСОБА_2 на придбання автомобіля КІА Sportage д.н. НОМЕР_2 за особисті кошти, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Так, суду наданий в копії договір позики , укладений в простій письмовій формі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 10.09.2018р. Відповідно до даного договору ОСОБА_3 надає ОСОБА_2 у безпроцентну позику грошові кошти в сумі 17000 дол. США для придбання автомобіля. Строк повернення позики 10.09.20221р.

11.09.2018р. за ОСОБА_1 був зареєстрований автомобіль КІА Sportage д.н. НОМЕР_2 .

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Вказаний договір недійним у судовому порядку не визнаний .

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї - постанова КЦС у складі ВС від 08 липня 2020 року в справі № 465/275/16-ц

Враховуючи, що договір позики укладений в період перебування сторін у шлюбі, у позику грошові кошти взяла ОСОБА_2 , а придбаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_14 , суд приходить до висновків про укладання вказаного договору в інтересах сім`ї.

Даних, щодо повернення коштів за договором позики ОСОБА_3 повністю або частково, матеріали справи не містять (строк договору до 10.09.2021р.). Позовних вимог щодо поділу боргу (за його наявності) не заявлено.

Підстав для визнання автомобіля КІА Sportage особистою власність ОСОБА_2 , суд не вбачає, оскільки доказів того, що він придбаний за її особисті кошти не надано.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

ВП ВС у Постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 виснувала, що приписи частин 4, 5 ст. 71 СК України і ст. 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності треба розуміти так: а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

Автомобілі є неподільними речами, автомобілем КІА SPORTAGE користується ОСОБА_2 , яка і бажає залишити його собі. ОСОБА_1 заявляє вимоги про компенсацію йому частки вказаного автомобіля.

Автомобілем Chevrolet Lacetti користується друг ОСОБА_1 ОСОБА_4 , належних доказів купівлі-продажу вказаного автомобіля ОСОБА_4 , не надано. ОСОБА_2 не заперечує проти залишення вказаного автомобіля ОСОБА_1 .

З урахуванням встановлених обставин, позиції сторін та доказів наданих на їх підтвердження, рівності часток подружжя, суд приходить до висновків, що найбільш ефективним вирішенням даного спору про поділ спільної сумісної власності подружжя є визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Chevrolet Lacetti д.н. НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 права власності на автомобіль KIA Sportage д.н. НОМЕР_2 , зі стягненням з останньої грошової компенсації в різниці вартості автомобілей в розмірі 226434 грн.

Щодо до поділу заявленого майна - витрат на ремонт квартири, придбання меблів та побутової техніки, суд зазначає наступне.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Проте, суду не надано доказів наявності у подружжя, на час подання зустрічного позову та його розгляду у суді, меблів та побутової техніки - телевізора з кронштейном, два дивани, духової шафи, варильної поверхні, холодильника, кухні, меблів у передпокій, дві шафи, комод, мікрохвильової печі, стелажу, тумби, комп`ютерного столу, дзеркала, штор. Надані суду товарні чеки, видаткові накладні, договори-замовлення та показання допитаних свідків, зазначених обставин не підтверджують. Диск із фотознімки не підтверджує ні наявність майна яке просить поділити ОСОБА_2 на час розгляду справи, ні його місцезнаходження.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Згідно із п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зокрема роз`яснено що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них ст. 156 ЖК обов`язок.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в період шлюбу вони проживали у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 (мати ОСОБА_1 ) та в період проживання сторін у квартирі був здійснений її ремонт. Проте суду не надано доказів переліку відповідних робіт та їх вартість, а також не спростовано, що вони не виходять за межі витрат по утриманню квартири.

Судом двічі призначалась за клопотанням ОСОБА_2 експертиза для встановлення вартості меблів та побутової техніки, які за позицією ОСОБА_2 перебувають у кв. АДРЕСА_2 та вартості фактично виконаних робіт з ремонту квартири АДРЕСА_2 , проте проведена не була, оскільки до квартири експерта не допустили.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Проте вказана норма застосуванню не підлягає, оскільки не проведення експертизи не пов`язано із ухиленням ОСОБА_1 від проведення експертизи, враховуючи, що квартира кв. АДРЕСА_2 йому на праві власності не належить.

З урахуванням наведеного первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню частково.

Сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення компенсації частини вартості майна, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ) про поділ майна подружжя, визнання права власності задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя:

-визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007р.в. , д.н. НОМЕР_1 .

-визнати за ОСОБА_2 права власності на автомобіль KIA Sportage, 2012р.в., д.н. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості поділеного майна в сумі 226434 грн., а також судовий збір в сумі 2264 грн. 34 коп.

В решті первісного позову та зустрічного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Суддя Бородіна Н.М.