Справа №751/6960/24
Провадження №2/751/1644/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Шевченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 33440,40 грн заборгованості за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022, а також понесених судових витрат.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору факторингу №05/07/24 від 05.07.2024, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» (що укладений внаслідок укладання договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»; №30/1023-01 від 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» з урахуванням додаткових угод до них) є новим кредитором за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 . За умовами договору ОСОБА_2 надано кредит в розмірі 7000,00 грн, який він повинний був повернути, сплативши при цьому проценти. Проте останній належним чином не виконує свої зобов`язання, а тому утворилась заборгованість. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №05/07/24 від 05.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 33440,40 грн, які позивач просить стягнути.

Ухвалою судді від 26.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.82).

11.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні. Вказує, що сума нарахування відсотків у розмірі 26640,40 грн є несправедливою, оскільки їх розмір значно перевищує тіло кредиту. Розрахунок заборгованості наданий позивачем є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та не може бути доказом заявленного розміру грошових вимог. Розрахунок заборгованості складений банком в односторонньому порядку сам по собі не є первинним документом в розумінні ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Хоча позивачем доведено факт отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 7000,00 грн на підставі кредитного договору в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які підтверджують правильність нарахування заявленої до стягнення суми в розмірі 26440,40 грн та її складових та дані про внесення відповідачем платежів на погашення заборгованості. Вказує на існування форс-мажорних обставин, а саме у період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальником було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем. Стороною позивача не надано доказів на підтвердження оплати за укладеними договорами факторингу. Позивачем не було направлено вимоги на поштову адресу відповідача, відповідач вимоги не отримував та був позбавлений можливості врегулювати спір у досудовому порядку (а.с.107-113).

20.11.2024 позивач подав відповідь на відзив, в якій вказує, що позивачем на підтвердження позовних вимог надані розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», наступними факторами жодних нарахувань не здійснювалось. Алгоритм нарахувань узгоджений кредитним договором. Відповідно до алгоритму дій споживача в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладання електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитись з умовами договору перед його підписанням. За весь період перебування права вимоги позивач не здійснив жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Відповідачем не надано доказів, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним. З огляду на умови Договорів факторингу у випадку відсутності фінансування їх було б розірвано в односторонньому порядку, що унеможливлює укладання додаткових угод до них, що чинні на теперішній час. Щодо відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, в данному випадку законом обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору не визначався.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позові просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.11.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №549715037, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком Дисконтного періоду 11 днів (до 10.12.2022) зі сплатою 2,10 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним, після закінчення Дисконтного періоду 2,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (а.с.12зворот-21).

Згідно з пунктом 14.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua.

Вказаний договір підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV45Х4К, який введено в персональне поле 29.11.2022 о 15 год 25 хв 08 с (а.с.20).

Ознайомившись з Правилами 29.11.2022 ОСОБА_1 заповнив заявку, де вказав всі свої персональні дані, зазначив суму грошових коштів, яку він бажає отримати (а.с.22).

Для укладення кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розроблено алгоритм та порядок дій, які повинен позичальник пройти для укладення електронного договору (а.с.49,50).

Згідно платіжного доручення від 29.11.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 кошти в розмірі 7000,00 грн згідно договору №549715037 від 29.11.2022 року (а.с.22зворот).

Зарахування коштів через платіжний сервіс LiqPay на карту ОСОБА_1 , емітентом якої є ПАТ КБ «Приватбанк», підтверджується довідкою №06_2/2024 від 25.06.2024 (а.с.23-25).

Надалі, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с.27-30).

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 , при цьому умови договору залишилися без змін (а.с.45зворот).

31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021, при цьому умови договору залишилися без змін (а.с.33-36).

31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022, при цьому умови договору залишилися без змін (а.с.38).

31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023, при цьому умови договору залишилися без змін (а.с.98).

10.01.2023 на виконання вимог договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали реєстр прав вимоги №211 до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022, де загальна сума заборгованості складає 15083,60 грн (а.с.39,40).

На момент відступлення прав вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надала розрахунок заборгованості за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022 (а.с.46).

Крім того, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022 (а.с.53-57).

Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 33440,40 грн (а.с.47,48). Зазначена сума підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 51, 52).

У подальшому 05.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №05/07/24 відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022 (а.с.58-61).

Позичальник, всупереч умовам кредитного договору, припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №549715037 ОСОБА_1 станом на 09.07.2024 має заборгованість у розмірі 33440,40 грн, яка складається із простроченого тіла кредиту 7000,00 грн та прострочених відсотків 26440,40 грн (а.с.45).

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі №914/868/17, від 18.10.2018 року у справі № 910/11965/16.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №752/8842/14-ц.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Позивачем не заявлено вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням неустойки, штрафу, пені за прострочення грошового зобов`язання за договором.

Щодо доводів відповідача стосовно неправильності нарахованих відсотків за кредитним договором з посиланням на Закон України «Про споживче кредитування», то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Так, відповідно до п. п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Надана копія договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс».

Копії договорів факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 та №05/07/24 від 05.07.2024 також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до Фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайна Фінанс» до фактора ТОВ «Юніт Капітал».

Таким чином, суд дійшов до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Відповідачем не надано докази, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а тому, відповідно до ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022 в розмірі 33440,40 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в сумі 2 422,40 грн (а.с.79), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору №05/07/24-02 від 05.07.2024, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с.74,75), додаткової угоди №1 від 05.07.2024 до договору про надання правничої допомоги №05/07/24-02 від 05.07.2024 (а.с.76,77), актом прийому-передачі наданих послуг (а.с.72зворот).

З огляду на викладене, суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625-629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4,10, 12, 13, 76-81, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 263- 265, 268, 354ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №549715037 від 29.11.2022 у розмірі 33440 (тридцять три тисячі чотириста сорок) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 2422 грн 40 коп судового збору та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 06.12.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: вул. Рогнідинська, буд. 4А, оф. 10, м. Київ, 01024, )

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головуючий - суддя І. В. Яременко