Справа № 274/3856/24
Провадження № 2/0274/1081/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" грудня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Дерманської О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

24.04.2024 ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 943,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" обґрунтовує тим, що 17.11.2012 Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» надав кредит ОСОБА_1 в розмірі 23109,25 грн. згідно заяви № 009-05950-171112 (далі Кредитний договір) на 60 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідачки. Відповідачка зобов`язалася сплатити проценти у розмірі 0,01 % річних за користування кредитом, комісію за користування кредитом, починаючи із 38 місяця користування 1,65 %.

Відповідачка зобов`язалася погашати кредитну заборгованість не пізніше 17 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів в сумі 532 грн, у відповідності до графіку платежів.

02.06.2020 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ ««ПРОФІТ ФАЙНЕНС» був укладений договір №2253/К про відступлення прав вимоги, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором відступлено позивачу.

Станом на дату звернення до суду з цим позовом розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 27 943, 00 грн. Суму боргу складає: основна сума заборгованості 6989,64 грн, заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 0,42 грн, заборгованість по комісіях 20 590,20, 3% річних від основної суми заборгованості за період 02.06.2020 до 23.02.2023 в сумі 362,74 грн.

У адресованих суду письмових поясненнях представник відповідачки адвокат Клімчук В.С. у задоволенні позову просила відмовити. Заперечення проти позову обґрунтувала тим, що борг відповідачка погасила достроково у 2015 році перед її мобілізацією до лав ЗСУ. Проте, витребувавши у позивача довідку про рух коштів, отримала відмову у наданні такого документу, оскільки новому кредитору виписка по рахунку банком не була надана.

Позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки позивач не надав доказів обґрунтувань та суми, яку просить стягнути із відповідачки. Крім того позивач просить стягнути комісію щомісячну плату за обслуговування кредиту, сплата якої суперечить ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки такі послуги за які вимагається сплата комісії має надаватися банком безкоштовно.

Крім того позивачка подала заяву про застосування позовної давності.

Також представниця відповідачки просить стягнути 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У додаткових поясненнях представник позивача наполягає на задоволенні позову із тих підстав, що власного розрахунку боргу відповідачка не надала, а розмір боргу доводиться додатком до договору про відступлення прав вимоги. Договір про відступлення прав вимоги недійним не визнавався. Крім того, не був визнаний кредитний договір № 009-05950-171112 в частині обов`язку відповідачки по сплаті комісії.

Щодо строків позовної давності, то вказав, що з урахуванням п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строк позовної давності не сплив. Крім того, відповідачка 18.04.2024 сплатила 195 грн боргу, а отже перебіг строк позовної даності перервався.

Також у клопотанні від 07.10.2024 представник позивача просить зменшити судові витрати до 500 грн із підстав, що судові витрат необґрунтовані та не співмірності судових витрат, оскільки розмір заявлених судових витрат не відповідає реальним обсягам наданої правничої допомоги, часам, витраченим на надання таких послуг, критерію реальності таких витрат.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою від 22.05.2024 суд відкрив провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.08.2024 розгляд справи був відкладений за клопотанням представника відповідача для надання можливості витребувати у позивача докази.

У судове засідання 30.12.2024 учасники справи не прибули, у письмових заявах просили проводити розгляд справи за їх відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Суд встановив, що 17.11.2012 Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, за яким на підставі заяви № 009-05950- 171112 ОСОБА_1 отримала кредит за в розмірі 23 109,25 гри строком на 60 місяців, зі сплатою процентів за повернення кредиту 0,01 % річних.

Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 1,65 % річних, прочинаючи із 38 місяця користування кредитом (а.с. 6 )

Відповідно до п. 4 Частини 5 Кредитного договору та графіка платежів ( додатку №1 до договору) ОСОБА_1 зобов`язалася щомісячно, не пізніше 17 числа сплачувати 532, 00 грн на погашення кредиту ( а.с. 8).

Банк надав кредит, що доводиться рахунком-фактурою № ТБ-0154-05695 від 17.11.2012 та видатковою накладною № ТБ-20682 від 17.11.2012 (а.с. 11,12).

02.06.2020 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» був укладений Договір № 2253/К про відступлення прав вимог з додатками до нього (далі договір № 2253/К), відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Кредитним договором відступлено ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС». Сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № 009-05950- 171112 відповідно до додатку № 1 до договору № 2253/К складає 27 850,00 грн (699,00 основний борг, 20590,2 комісія, 042 грн проценти) ( а.с. 16).

Відповідно до адресованого ОСОБА_1 повідомлення від 27.08.2024 ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» повідомило, що після укладення Договору № 2253/К про відступлення права вимоги відомості про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 (рахунок для погашення заборгованості ) не було передано новому кредиторові ( а.с. 58, 59).

Норми права засновані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору ( ч. 1 ст. 634 ЦК України).

У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Профіт файненс» надало копію кредитного договору № 009-05950- 171112 від 17.11.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариство «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 , докази надання кредитних коштів, а також докази відступлення прав вимоги від Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» за Кредитним договором № 009-05950- 171112.

Проте позивач не надав доказів обґрунтувань та суми, яку просить стягнути із відповідачки. Розрахунок боргу, або ж довідка про рух коштів по рахунку до позовної заяви не долучена, доказів про витребування таких документів від позивача не надходило.

Фактично єдиним доказом на підтвердження розміру боргу позивач надав лише витяг із додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 02.06.2020, у якому відображено розмір боргу позивачки з кредитним договором № 009-05950- 171112.

Проте, витяг із додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 02.06.2020 не є допустимим та достатнім доказом на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки відомості у цьому додатку викладені на розсуд сторін договору, тобто ТОВ «Профіт файненс» та ПАТ «Дельта банк».

Верховний Суду складі колегії суддів Третьої судово їпалати Касаційногоц ивільного суду у Постанові від 25травня 2021 року у справі N554/4300/16-ц дійшов висновку, що "належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі."

Аналогічна правова позиція стосовно первинних документів застосована і в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року по справі N 161/16891/15-ц та в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2018 року у справі N 364/737/17.

Тобто, належними та допустимими доказами на підтвердження розміру боргу за кредитним договором є розрахунок боргу та виписка про рух грошових коштів по рахунку відповідачки. Проте, таких доказів до позову не долучено.

Відповідачка, заперечуючи проти позову, вказала, що вона ще у 2015 році погасила борг та витребовувала від позивача докази на підтвердження цього факту.

Проте, на її запит ТОВ «Профіт файненс» повідомило, що відомості про рух коштів не були передані позивачеві.

Тобто позивач позбавив можливості відповідачку довести доказами факт погашення нею боргу за кредитним договором.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 27 943,00 грн позивачем не обґрунтовані.

Із підстав ненадання доказів на підтвердження розміру боргу за кредитним договором, суд у задоволенні позову відмовляє.

Доводи представника відповідача щодо протиправності нарахування боргу в частині стягнення комісії за послуги, які банком відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» мали б надаватися безкоштовно, суд відхиляє із таким підстав.

Відповідно до Постанови ВП ВС від 13.07.2022 № 496/3134/19 умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Проте, кредитний договір між сторонами укладено 17.11.2012, тобто до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно, цей закон не підлягає застосовуванню до спірних правовідносин. Умови кредитного договору в частині сплати комісії не визнавалися недійсними чи нікчемними.

Щодо заяви про застосування спливу строків позовної давності, то виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову за необґрунтованості, відповідно, підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Тому суд не наводить аналізу заяви відповідачки про застосування строку позовної даності, доводів позивача про необґрунтованість такої заяви.

Розподіл судових витрат

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача ; у разі відмови в позові - на позивача ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, судові витрати позивача не компенсовуються.

Відповідачка просила стягнути на її користь 2000 грн судових витрат за надану їй правничу допомогу.

За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На обґрунтування витрат за надану правничу допомогу позивачка надала договір про надання правової допомоги від 06.08.2024, що укладений між адвокатом Клімчук В.С. та ОСОБА_1 на представництво останньої адвокатом у справі № 274/3856/24. Відповідно до п. 4.1. Договору сторони домовилися про розмір гонорару 2000 грн (а.с. 60).

Крім того, відповідно до акта прийому передачі наданих послуг від 04.10.2024 до договору від 06.08.2024 Лотоцька Л.А. передала адвокатові 2000 грн за її представництво адвокатом у справі № 274/3856/24, в тому числі і участь адвоката у судовому засіданні 06.08.2024 (а.с. 61).

Представник позивача в заяві від 07.10.2024 просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 500 грн. Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що такі витрати неспівмірні складності справи, роботам, виконаним адвокатом.

Суд, з урахуванням складності справи, кількості процесуальних документів, підготовлених адвокатам, того факту, що адвокат Клімчук В.С. приймала участь в судовому засіданні 06.08.2024 не вбачає підстав для зменшення витрат за надану правничу допомогу. Витрат у розмірі 2000 гривень суд вважає співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Тому слід стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" на користь ОСОБА_1 2000 гривень судових витрат за надану правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.11.2012 - відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" на користь ОСОБА_1 2000 гривень судових витрат за надану правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», , адреса місцезнаходження: 79037, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413;

відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. Ю. Хуторна