Справа № 208/5139/22
Провадження № 6/209/271/24
У Х В А Л А

26 грудня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.,

за участі секретаря Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гергель Катерина Олександрівна, про розстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Гергель К.О. звернулася до суду з заявою, в якій просить Постановити ухвалу про розстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.04.2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2024 року у справі № 208/5139/22 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (особисто та в особі представника), суму грошової компенсації та судових витрат в розмірі 26 415,44 гривень, на 2 (два) роки та 2 (два місяці) зі сплатою рівними частинами в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно перші 2 роки та місяць та 1 415,44 грн. за останній місяць строку, з моменту постановлення ухвали суду про розстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 30.04.2024 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ухвалено рішення у справі № 208/5139/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про стягнення грошової компенсації в розмірі 20 507,66 грн. та судових витрат в розмірі 1694,52 грн. 12.09.2024 року Дніпровським апеляційним судом було ухвалено постанову про зміну Додаткового рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року та зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 15000,00 грн. до 7000,00 грн. На примусове виконання зазначених судових рішень було видано виконавчі листи, загальна сума стягнення за котрими складає 29 202,18 грн. Виконавчі листи було подано стягувачем до виконавчої служби та відкрито виконавчі провадження № 76220836, № 76219785, № 76220736, № 76220616, котрі постановою від 09.10.2024 року було об`єднано у зведене виконавче провадження №76256915. Заявник (Відповідач) є пенсіонером і єдиним доходом котрої є пенсійні виплати в розмірі 3 507,24 грн. З єдиного доходу Заявника на примусове виконання вже було утримано 786,74 грн. 08.11.2024 року та 18.11.2024 Заявник добровільно здійснила сплату 2 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, після чого, з урахуванням розміру її єдиного доходу, на життя їй залишилась сума менша за мінімальний прожитковий мінімум. Єдиним майном Заявника є квартира, в котрій вона проживає та власником котрої вона є лише частково. Тобто Заявник є фінансово неспроможною сплатити 29 202,18 грн. на користь стягувача за для належного виконання рішень суду, що істотно ускладнює виконання таких рішень. Залишок суми до стягнення 26 415,44 грн., який можливо розстрочити на 2 роки та 2 місяці з зобов`язанням Заявника (боржника сплачувати по 1000,00 грн. на місяць протягом 2 років та 1 місяця та 1 415,44 грн. за останній місяць строку)

Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Гергель К.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд відстрочити виконання рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав письмові зарперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду, в яких просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви. Крім того, надав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Вивчивши документи долучені до заяви, судом встановлено, що за даними Міністерства внутрішніх справ України, станом на 07.10.2024 року, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно довідки про доходи №322395, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кам`янському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, сума якої, за період з 01.01.2024 року по 31.10.2024 року, складає 34552,16 грн.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року, інформація щодо суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 відсутня.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.11.2024 року, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі спільної часткової власності належить 1/9 частка квартири, загальною площею 71,9 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 08.11.2024 року, ОСОБА_1 перерахувала на рахунок Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області 1000,00 грн. в рахунок сплати боргу в межах виконавчого провадження за ЄДРВП: 76256915.

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.,1 від 18.11.2024 року, ОСОБА_1 перерахувала на рахунок Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області 1000,00 грн. в рахунок сплати боргу в межах виконавчого провадження за ЄДРВП: 76256915.

Крім того, згідно платіжної інструкції №243f1PBNKI002A2F0002 від 10.10.2024 року, з ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №76220616, стягнуто 786,74 грн.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) В. Курило від 09.10.2024 року, об`єднані виконавчі провадження №76219785, №76220616, №76220736, №76220836 у зведене виконавче провадження №76256915.

Відповідно до ст.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 1 ст.18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення суду передбачено також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2018 по справі за № 813/8842/13-а зазначив, що підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

При цьому, відповідач просила суд про розстрочення виконання рішення суду, посилається фактично на тяжке матеріальне становище.

Дослідивши заяву про розстрочення виконання рішення та долучені до неї докази та матеріали цивільної справи, суд критично ставиться до обставин викладених відповідачем щодо тяжкого матеріального становища, оскільки на переконання суду остання в такий спосіб намагається продовжити ухилятися від виконання рішення суду від 30.04.2024 року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу вищенаведених норм та роз`яснень ЄСПЛ, КСУ та ВСУ слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

Враховуючи вищевикладеного, а також те, що судом не встановлено об`єктивних обставин, які не залежать від волі заявника та перешкоджають виконанню рішення суду, суд дійшов обґрунтованого висновку, що задоволення заяви про розстрочку рішення суду буде несправедливим для іншої, а тому відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.81,260,435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гергель Катерина Олександрівна, про розстрочку виконання рішення суду - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Лобарчук