Справа № 953/8869/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Максимовської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ті особи Харківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про внесення змін до актового запису,-

встановив:

21.09.2023р. позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ті особи Харківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про виключення відомостей із актового запису про народження дитини - ОСОБА_6, відомостей про батька - ОСОБА_3 та внесення до актового запису про народження дитини відомості позивача, як батька.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_4 , перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , шлюб мав формальний характер та за рішенням суду від 26.12.2022р. був розірваний.

30.08.2021р. ОСОБА_4 народила дочку - ОСОБА_6 , та він є біологічним батьком дитини, проте на підставі ст. 136 СК України батьком був записаний ОСОБА_3 .

Вважає та наполягає, що між ним та дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присутнє кровне споріднення, у зв`язку з тим, що під час цивільного шлюбу з ОСОБА_8 , він разом проживав спільно, мав статеві та інші стосунки та відносини як чоловіка та дружини на момент зачаття дитини, що і стало підставою для звернення до суду .

Подати спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини в у ч.3 ст. 122 СК України сторони справи не мали змоги у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_3 за кордоном на його батьківщині.

Провадження у справі відкрито, призначено підготовче засідання.

Відповідачі - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явились, відзив на позов не надали, повідомлялась шляхом надсилання повісток на адресу місця проживання.

Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, надали свої письмові пояснення.

Позивач подав заяву про розгляд позову за його відсутності.

Ухвалами суду відкрито провадження у даній справі, справа призначена до судового розгляду .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

19 січня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у Московського відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб. Зінкова змінила прізвище на ОСОБА_10 .

Рішенням Прилуцького міськрайонним судом Чернігівської області від 26.12.2022р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_13 . Згідно із свідоцтвом про народження дитини її батьками зазначені - зазначений ОСОБА_4 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Відповідно до положень ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

За ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 , ч.4, ч.8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини другої статті 77, статті 81 ЦПК України позивач має довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи (стаття 12 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Позивач хоча і стверджу, що він є батьком дитини - ОСОБА_6 , проте вимог про визнання його батьком не заявляє та відповідних доказів суду не надає.

Оскільки достатніх належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог позивачем не надано, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позові.

Керуючись ст.ст.12, 77, 81, 83, 109, 223, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-ті особи Харківський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про внесення змін до актового запису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст виготовлений 24.12.2024р.

Суддя Н.М. Бородіна