Справа № 758/8340/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за період з 01 лютого 2020 року по 31 травня 2023 року заборгованість відповідача за надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення становить 10 583,49 грн. Позивач просить стягнути з відповідача, 3 % річних у розмірі 330,03 грн., 2 098,24 грн. інфляційних втрат, також, суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

23.05.2024 року до суду надійшов відзив, у якому зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України. З позову вбачається, що він підписаний ОСОБА_2 , що діє від імені позивача на підставі довіреності № 010055 від 20.12.2022 року, яка діє до 31.12.2023 і не підлягає передорученню. Також, у матеріалах справи є довіреність на провідного юрист-консульта відділу претензійно-позовної роботи ПрАТ «АК «Київводоканал» Гажалу Анну Валеріївну за № 010061 від 20.12.2022, яка діє по 31.12.2023 року і не підлягає передорученню. Тобто, повноваження представників позивача дійсні до 31.12.2023 року і вони не мають повноважень на ведення справи в суді. Також, зазначено, що позивачем не надано належних розрахунків заборгованості із зазначеними тарифами, які діяли у певний період часу. Додала, що у вказаній позовній заяві пропущені строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг, на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (а.с. 25).

Таким чином, між ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) № 0112215 за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 26-33).

Відповідно до п. 1 Договору, позивач зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

У відповідності до п. 15 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відтак відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач.

Однак, відповідач не виконала зобов`язання, покладені на неї вищезазначеним Договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 10 583,49 грн. (а.с. 8-9).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачу, окрім заборгованості за постачання централізованого постачання холодної води та водовідведення, також нараховано інфляційні втрати у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання в розмірі 2 098,24 грн., 3 % річних в розмірі 330,03 грн. (а.с. 8-9).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, зокрема, суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Статтею 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.

Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 2) своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; 3) забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; 4) власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо застосування строків позовної давності суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з пунктом 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 р. встановлено заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285);

В укладеному між сторонами договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Позивачем зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує.

Суд відхиляє доводи відповідача про застосування строку позовної давності у цій справі, оскільки, як передбачено пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, строк позовної давності продовжується на строк дії карантину. Карантин у зв`язку з COVID-19 діяв в Україні з 12.03.2020 року до 01.07.2023 року. Тому, відсутні підстави вважати пропущеним строк позовної давності.

Також, суд не погоджується з доводами відповідача про незаконність нарахування трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання і втрат від інфляції, оскільки, як свідчить наданий суду розрахунок заборгованості, вони не нараховувались в період дії воєнного стану, водночас нарахування цього виду відповідальності за період до введення воєнного стану, законом не заборонено.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 13 011,76 грн.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих її житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційні втрати, у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання та 3 % річних, є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 13, 19, 59, 76, 81, 82, 141, 223, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 583 (десять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 49 копійок;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» 3 % річних у розмірі 330 (триста тридцять) гривень 03 копійки, 2 098 (дві тисячі дев`яносто вісім) гривень 24 копійки інфляційних втрат;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні;

Повне найменування сторін:

позивач - приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, );

відповідач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК