Номер провадження: 22-ц/813/5677/24
Справа № 499/60/23
Головуючий у першій інстанції Кравчук О.О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

встановив:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просив:

- визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - дитина);

- виключити відповідача з актового запису про народження дитини вчиненого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- зазначити батьком дитини ОСОБА_2 , змінивши прізвище дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , по-батькові з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04 травня 2023 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 . Визнано позивача батьком дитини та зазначено, що рішення суду є підставою для внесення відділом державної реєстрації актів цивільного відповідних змін в актовий запис, стягнуто з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 2 147, 20 грн. Рішення набрало законної сили 05 червня 2023 року.

07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, яким просила:

- виключити з актового запису про народження дитини, вчиненого Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відомості про батька;

- внести відповідні зміни до актового запису та зазначити його батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , по батькові з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

Заява мотивована тим, що під час вирішення справи по суті судом не було ухвалено рішення щодо відповідних позовних вимог ОСОБА_2 .

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просила її скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви ОСОБА_1 та ухвалити у справі додаткове рішення.

Скаржниця, посилаючись на обставини, яким обґрунтовано вимоги заяви про ухвалення у справі додаткового рішення, також зауважує, що суд вирішуючи цю справу вийшов за межі позовних вимог та безпідставно зазначив про повноваження органів ДРАЦС України, а також порядок оскарження їх дії чи бездіяльності.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам, з огляду таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення у справі додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням від 04 травня 2023 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 та визнано його батьком дитини, а також зазначено, що рішення суду є підставою для внесення відділом державної реєстрації актів цивільного відповідних змін в актовий запис, відтак, судом ухвалено рішення щодо всіх заявлених позовних вимог щодо яких досліджувалися докази у справі.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду помилковим, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 265 ЦПК України передбачено, що рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Відповідно до частин третьої-четвертої вказаної статті у описовій частині рішення рішення зазначаються 1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; 2) заяви, клопотання; 3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо). У мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. У резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина 1 статті 270 ЦПК).

У січні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - дитина);

- виключити відповідача з актового запису про народження дитини вчиненого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- зазначити батьком дитини ОСОБА_2 , змінивши прізвище дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , по-батькові з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04 травня 2023 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 .

Визнано позивача батьком дитини та зазначено, що рішення суду є підставою для внесення відділом державної реєстрації актів цивільного відповідних змін в актовий запис, стягнуто з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 2 147, 20 грн.

Рішення набрало законної сили 05 червня 2023 року.

Зважаючи на вказане, колегія суддів виснує про те, суд вирішуючи цю справу та ухвалюючи 04 травня 2023 року вказане рішення, не вирішив справу щодо позовних вимог ОСОБА_2 про виключення відповідача з актового запису про народження дитини вчиненого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зазначення позивача батьком дитини ОСОБА_2 , змінивши прізвище дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , по-батькові з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , ім`я, місце народження та дату народження дитини залишити без змін, отже не ухвалив рішення стосовно вказаних позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що описова частина рішення Іванівського районного суду Одеської області від 04 травня 2023 року, у порушення ч. 3 ст. 265 ЦПК України, не містить викладу вказаних вище позовних вимог, а мотивувальна частина, у порушення ч. 4 ст. 265 ЦПК України, не містить надання оцінки з посиланням на норми права, щодо відповідних вимог позивача.

При цьому посилання суду першої інстанції на Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, неможливість суду перебирати на себе повноваження органу державної реєстрації актів цивільного стану та самостійно вносити зміни до актового запису та юрисдикційнійсть спорів щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису не спростовують того, що суд ухвалюючи 04 травня 2023 року рішення, не вирішив справу стосовно зазначених вище позовних вимог позивача та не ухвалив щодо цієї частини позову рішення по суті, в ухваленні додаткового рішення для вирішення яких, у порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України судом першої інстанції було безпідставно відмовлено оскаржуваною ухвалою.

За таких встановлених судом обставин, колегія суддів вважає, помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в ухваленні у цій справі додаткового рішення, з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі.

За п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року скасувати, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова