Дата документу 26.12.2024
Справа № 334/4520/24
Провадження № 6/334/529/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву представника боржниці ОСОБА_1 адвоката Громута Володимира Ігоровича про розстрочення виконання рішення суду,

встановив:

представник боржниці адвокат Громут В.І. звернувся до суду з заявою, в якій просить розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.08.2024 у справі № 334/4520/24 терміном на дев`ять місяців, шляхом сплати на користь позивача щомісячного платежу в сумі 1 916 гривень протягом восьми місяців, а дев`ятий щомісячний платіж здійснити в сумі 1 915,96 гривень.

В обґрунтування заяви зазначив, що 15.08.2024 Ленінський районним судом міста Запоріжжя позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено частково та стягнуто з боржниці заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.01.2020 в сумі 16 232,95 гривні, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, а також стягнуто судовий збір в сумі 1 011,01 гривень. 28.11.2024 Запорізьким апеляційним судом апеляційну скаргу банку залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.08.2024 у цій справі без змін. Рішення набрало законної сили 28.11.2024. До квітня 2022 року боржниця працювала в ТОВ «АГРО-СПІВДРУЖНІСТЬ», заробітна плата становила 14 900 гривень, з березня 2022 року трудові відносини призупинені, в квітні 2022 року розірвані. В жовтні 2022 року боржниця працевлаштувалася та стабілізувала свій фінансовий стан. Боржниця не має у власності рухомого та нерухомого майна, єдиним джерелом доходу є заробітна плата від ТОВ «УКРЛАН», яка за останні сім місяців становила 8 342,03 гривні за включенням податків та зборів, у зв`язку із чим не має змоги одним платежем сплатити кошти на користь банку з метою виконання рішення суду. З відкриттям виконавчого провадження сума збільшиться щонайменше на 11% та +/-1% виконавчі збори, що є додатковим фінансовим навантаженням. Сума заборгованості складає 17 243,96 гривні. Наданий графік сплати боргу, а саме в період з грудня 2024 року до липня 2025 року включно буде сплачена заборгованість щомісяця в сумі 1 916 гривень, до 30.08.2025 в сумі 1 915,96 гривень. Задоволення заяви надасть боржниці змогу виконати рішення суду добровільно, виконати рішення суду за 9 місяців, замість примусового стягнення за 12 місяців, банк щомісячно отримає більше коштів від добровільного виконання рішення суду, аніж від примусового виконання рішення. До 24.02.2022 боржниця у повному обсязі виконувала свої зобов`язання по договору, крім того, які перевищували мінімальний обов`язків платіж, що врахована банком. В період з 20.01.2020 по 13.01.2022 банк збільшив кредитний ліміт з 20 000 гривень до 100 000 гривень. У квітні 2022 року боржниця втратила роботу, не змогла своєчасно повертати кредит. 24.02.2022 Російська Федерація розпочала широкомасштабний наступ на Україну.

Боржниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Громут В.І. в судове засідання не з`явилися. Представник боржниці подав заяву про розгляд справи без їх участі. Заяву підтримав.

Представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.08.2024 у справі № 334/4520/24 позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.01.2020 в сумі 16 232 (шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) гривні 95 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто судовий збір в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28.11.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2024 у цій справі залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 28.11.2024.

Згідно з довідкою ТОВ «УКРЛАН» від 06.12.2024 № ОУБП-000026 ОСОБА_1 працює в ТОВ «УКРЛАН» та займає посаду бухгалтера. Дохід за вирахуванням ПДФО за період з 01.05.2024 по 31.12.2024 склав 58 394,18 гривні.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФУ ОСОБА_1 отримувала середньомісячний дохід, який був меншим за суму, стягнуту за рішенням суду.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та отримує пенсію з надбавками сумі 2 520 гривень, що підтверджується електронною трудовою книжкою.

Згідно з інформацією з ДРРП на нерухоме майно через Єдиний портал державних послуг Дія у власності ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються.

За частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з частиною першою, третьою, четвертою, п`ятою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до статті 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статті 435 ЦПК України і статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять не можливим.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що розстрочка виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Суд враховує, що представником боржниці при обґрунтуванні підстав для розстрочення виконання рішення надано належні та допустимі доказів про існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення (незадовільний матеріальний стан та введення воєнного стану на території України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву про розстрочення виконання рішення суду необхідно задовольнити.

Враховуючи вимоги частини п`ятої статті 435 ЦПК України суд вважає необхідним розстрочити виконання рішення на вісім місяців до 15.08.2025.

Керуючись статтями 260, 268 435 ЦПК України, суд

постановив:

заяву задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.08.2024 у справі № 334/4520/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.01.2020 в сумі 16 232 (шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) гривні 95 копійок та судового збору в сумі 1 011 (одна тисяча одинадцять) гривень 01 копійка на вісім місяців до 15 серпня 2025 року, шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 2 155 (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять) гривень 50 копійок з 26 грудня 2024 року до 26 липня 2025 року та в сумі 2 155 (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять) гривень 46 копійок з 27 липня 2025 року до 15 серпня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М.В. Фетісов