Справа № 953/6030/23
УХВАЛА

"25" грудня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №953/6030/23 за позовом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду перебувала цивільна справа за позовом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 задоволено позов Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» матеріальної шкоди у порядку регресу, завдану внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_3 , оплати вимушеного прогулу та затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 175 837 гривень 55 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 гривні.

07.12.2024 електронним шляхом до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про ухвалення додаткового рішення по справі 953/6030/23, яким вирішити питання щодо стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн.

23.12.2024 електронним шляхом до суду надійшов відзив представника позивача Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» - Мельник Н.О. на заяву, відповідно до змісту якого вказує, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на те, що позовні вимоги Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл .проф. М. С. Бокаріуса» задоволені у повному обсязі. А отже, відповідно до п.1, п.2 ст. 141 ЦПК України, процесуальні витрати, які поніс відповідач у даній справі, покладаються на останнього.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялася у встановленому законом порядку. У поданому до суду відзиві на заяву просила суд судовий розгляд призначений на 25.12.2024 о 12.30 проводити без участі представника Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача - адвокат Васильєва Є.О. в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду заяви повідомлявся у встановленому законом порядку.

Згідно із ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, зміст заяви та доданів до неї документи, прийшов до такого висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст.і 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI)договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст.2ЦПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої-шостої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) зроблено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

04.09.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Васильєвим Є.О. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, вказав про орієнтовний розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу у справі у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції складає 15 000,00 грн. в обсязі, що не перевищує десяти повних чи неповних годин роботи адвоката та додатково починаючи з одинадцятої години роботи адвоката 2000,00 грн. за кожну наступну повну чи неповну годину роботи адвоката. У суді апеляційної інстанції очікуваний (орієнтовний) розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу становить 15 000,00 грн. в обсязі, що не перевищує п`яти повних чи неповних годин роботи адвоката та додатково починаючи з шостої години роботи адвоката 2000,00 грн. за кожну наступну повну чи неповну годину роботи адвоката.

У судовому засіданні 22.08.2024, представником відповідача була зроблена заява про подання детального опису понесених відповідачем судових витрат та доказів на їх підтвердження упродовж 5 днів після ухвалення судового рішення у справі.

07.12.2024 електронним шляхом до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого просить ухвалити додаткове судове рішення по справі 953/6030/23, яким вирішити питання щодо стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником відповідача - адвокатом Васильєвим Є.О., надано суду наступні докази: договір про надання професійної правничої допомоги №2023/8/2 від 17.08.2023; акт приймання-передачі правничої допомоги (юридичних послуг) від 06.12.2024; детальний опис наданих послуг від 06.12.2024; рахунок АБ «Євгена Васильєва» від 06.12.2024, фільтровану виписку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.12.2024.

Відповідно до ч. 2 ст.і 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як було зазначено, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 задоволено позов Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу.

Відповідно, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено у повному обсязі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу, відповідно і відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Оскільки судом не встановлено підстав для ухвалення додаткового рішення, заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №953/6030/23 за позовом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 263 - 265, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васильєва Євгена Олександровича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі №953/6030/23 за позовом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.hr.court.gov.ua.

Суддя - С.М. Лисиченко