Номер провадження: 22-ц/813/6749/24
Справа № 496/5174/23
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за заявою договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-99999731 від 07.08.2021 у сумі 308 883,01 грн та судовий збір у розмірі 4 633,25 грн, а всього 313 516,26 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 02 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати повністю рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно супровідного листа, матеріали справи надійшли до Одеського апеляційного суду 29 серпня 2024 року.

Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначив про своє матеріальне становище у зв`язку з яким ОСОБА_1 не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги та просить відстрочити його сплату до прийняття апеляційним судом рішення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апелянт не може бути звільнений від сплати судового збору, а тому ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено та залишено апеляційну скаргу без руху. Апеляційним судом вказано, що скарга містить також інші недоліки, а саме скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження та прохальна частина апеляційної скарги не містить клопотання про його поновлення. Крім того, судом роз`яснено скаржнику, що окрім зазначення про наявність заперечень на ухвали суду першої інстанції, які не підлягають окремому оскарженню від рішення суду, скарга має містити доводи щодо незаконності та необґрунтованості вказаних ухвал.

10 жовтня 2024 року Одеським апеляційним судом отримано клопотання ОСОБА_1 в якому він зазначив, що одночасно із апеляційною скаргою ним було подано до апеляційного суду і клопотання про зменшення розміру сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, яке, як повідомив скаржник, не було розглянуто судом. З огляду на вказане, просить суд врахувати, що визначена сума судового збору є надмірним фінансовим тягарем для ОСОБА_1 так як він тимчасова не працює, тому просить суд зменшити розмір судового збору на дві третини.

Дослідивши подане клопотання, апеляційний суд звернув увагу на те, що скаржником в апеляційній скарзі було заявлено лише клопотання про звільнення його від сплати судового збору, інших клопотань, зокрема, про зменшення розміру судового збору, не заявлялось.

11 жовтня 2024 року в ухвалі Одеського апеляційного суду апеляційним судом вказано, що важкий фінансовий стан ОСОБА_1 не підтверджено достатніми та належними доказами, а тому клопотання про зменшення розміру судового збору не підлягає задоволенню. Зазначеною ухвалою продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, які встановлені ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно супровідного листа, ухвала Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року про продовження ОСОБА_1 строку на усунення недоліків апеляційної скарги, направлена судом на адресу апелянта засобами поштового зв`язку.

Відповідно до рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, вищевказану ухвалу ОСОБА_1 отримав особисто, про що свідчить його підпис, 01 листопада 2024 року.

Станом на дату постановлення ухвали, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не подано.

Згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Апеляційним судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху було роз`яснено скаржнику необхідність пояснення причин пропуску строку на апеляційне оскарження та заявлення відповідного клопотання.

Практика ЄСПЛ визначає, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Слід зауважити, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Апеляційний суд наголошує на тому, що учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суд поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, за заявою учасника справи (ч. 1 ст. 127 ЦПК України).

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Згідно п. 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки апелянтом не було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Таким чином, на підставі п. 1 ч. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк