Справа № 188/1197/24
Провадження № 2/188/934/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/1197/24

позивачі:

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

відповідач:

Лисичанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області

Представник відповідача Власов М.Л.

про визнання права приватної власності

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 02.12.1997 р. позивачам, на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) № 8461 від 02.12.1997 р. Лисичанським міськвиконкомом. Дана квартира була зареєстрована Лисичанським державним малим комунальним підприємством «Інвентаризатор» 19.01.1998 р. у, реєстрову книгу №591. Загальна площа квартири становить 92,20 кв.м

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , власниками вказано позивачів. В технічному паспорті зазначені технічні характеристики квартири, план квартири. Співвласники: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінили свої прізвища внаслідок укладення шлюбу. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », а ОСОБА_7 на « ОСОБА_9 ».

Указом Президента України № 64/2022 від. 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату звернення до суду триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у чинній редакції), м. Лисичанськ Лисичанської міської територіальної громади включено до тимчасово окупованих територій з 03.07.2022 р. до цього часу.

Позивачі вимушені були переміститися з м. Лисичанська Луганської області.

На час видачі Свідоцтва про право власності на житло право власності реєструвалося в органах БТІ, Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно на той час не було.

З метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а саме, на вказану квартиру позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Олександрійської міської ради Кіровоградської області, проте у здійсненні реєстрації права власності було відмовлено на підставі Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72483608 від 08.04.2024 р., винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Олександрійської міської ради Кіровоградської області Третяковою Н.М., з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державним реєстратором було дано запити до Лисичанського КП «БТІ» та Лисичанської МВА Сєвєродонецького району Луганської області на що останньою було дано відповідь про те, що до початку повномасштабної військової агресії, тобто до 24.02.2022 р. управління адміністративних послуг Лисичанської міської ВЦА Сєвєродонецького району Луганської області суб`єкт державної реєстрації надавало послуги з державної реєстрації майнових прав на нерухоме майно та здійснювало зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, сформованих після 01.131.2013 р. Обов`язки по зберіганню реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна права на які виникли та зареєстровані до 01.01.2013 р. були покладені на КП БТІ.

Такі справи до 24.02.2022 р. оцифровані не були, зберігалися у приміщенні ЛКП «БТІ» у паперовій формі. До моменту окупації 03.07.2022 р. з м. Лисичанська евакуйовані не були, саме підприємство діяльності на підконтрольній території України не проводить. Тому Лисичанська МВА не має можливості надати інформацію про наявність або відсутність державної реєстрації речових прав, що виникли до 01.01.2013 р. на квартиру в АДРЕСА_2 та надати інформацію про правовстановлюючі документи, так як відсутній доступ до державних реєстрів та інших відповідних джерел інформації через тимчасову окупацію м.Лисичанська Луганської області.

Позивачі просять суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивачі надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність проти задоволення позову не заперечив.

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до паспортів та довідок про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб, позивачі є внутрішньо переміщеними особами.

Свідоцтвами про шлюб підтверджується зміна прізвищ після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Позивачам було відмовлено в проведенні реєстраційних дій Рішенням № 72483608 від 08.04.2024 р., державного реєстратора прав на нерухоме майно Олександрійської міської ради Кіровоградської області Третякової Н.М., з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 02.12.1997 року підтверджується факт приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 позивачами, зазначена обставина підтверджується також списком громадян проживаючих в м.Лисичанськ, які приватизували квартиру у державному жилому Фонді та технічним паспортом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права приватної власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 92,20 і м, житловою площею - 53,0 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна