Справа № 472/854/24
Провадження №2/472/301/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер його дядько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки площею 6,3029 га та 0,3074 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а таж житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.

Він вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою та 13.03.2023 року за його заявою було виготовлено новий технічний паспорт, але виникли перешкоди в подальшому процесі переоформлення.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України він звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, після чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 221/2008 від 10.10.2008 року.

Він є рідним племінником ОСОБА_2 (є спадкоємцем п`ятої черги за законом), його мати ОСОБА_3 є йому рідною сестрою.

02 червня 2018 року за реєстровими номерами № 290, № 293 Веселинівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на його ім`я було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 6,3029 га та 0,3074 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з причини відсутності правовстановлюючих документів, відсутності інформації про реєстрацію права власності на вищезгаданий житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та рекомендовано звернутися до суду.

Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину позивач не може, він звернувся з вказаним позовом до суду та просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , позначений в технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: гаражем «В», сараєм «в», літньою кухнею «Е», прибудовою до літньої кухні «е», погрібом «Епд», сараєм «К», сараєм «Л», вбиральнею «О», сараєм «Н», літнім душем «М».

Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Крім того, зазначеною ухвалою від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, витребувано копію спадкової справи № 221/2008 від 10.10.2008 року заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївська область та витребувано від Державного нотаріального архіву Миколаївської області, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 2/4, копію спадкової справи № 221/2008 від 10.10.2008 року заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівський район Миколаївська область.

Ухвалою суду від 07.11.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівської селищної ради Стаднічук А.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер ОСОБА_2 , смерть якого була зареєстрована 30 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 55 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки площею 6,3029 га та 0,3074 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а таж житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, тому право на спадщину у порядку ст. 1265 ЦК України отримав рідний племінник який відноситься до п`ятої черги спадкування, тобто позивач по справі.

Матеріалами спадкової справи № 221/2008 встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті дядька ОСОБА_2 , подавши 02 червня 2018 року приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. заяву про прийняття спадщини .

02 червня 2018 року за реєстровими номерами № 290, № 293 Веселинівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на його ім`я було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 6,3029 га та 0,3574 га, що розташовані на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з причини відсутності правовстановлюючих документів, відсутності інформації про реєстрацію права власності на вищезгаданий житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 21).

З архівного витягу з протоколу засідання правління колгоспу «Жовтень» с. Ганнівка Веселинівського району Миколаївської області від 05 листопада 1969 року вбачається, що правлінням колгоспу було задоволено прохання ОСОБА_4 про переоформлення присадибної ділянки в кількості 0,06 га на ОСОБА_2 (а.с. 23).

Згідно Інформаційної довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.03.2023 року № 2-117 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Змінено вулиця Чапаєва на вулицю Абрикосова на підставі Розпорядження № 21-р від 19.02.2016 року виконкому Веселинівської селищної ради Миколаївської області «Про перейменування вулиць, провулків селища Веселинове, ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму» (а.с. 22).

Стаття 100 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що в особистій власності громадян може бути, зокрема, жилий будинок.

Згідно ст. 101 ЦК УРСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його).

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Згідно п. 20 Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР на підставі рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих про оформлення права власності на будинок (домоволодіння) власникові видається свідоцтво про це.

Згідно Інструкції до документів на підставі яких проводилась реєстрація будинків та домоволодінь відносилось свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Згідно відповіді Веселинівської селищної ради № 05-03/827 від 29.04.2024 року, з 11 серпня 1960 року Веселинове набуло статусу селища міського типу після цього погосподарський облік не проводився, інформація щодо виділення присадибної ділянки відсутня (а.с. 25).

Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за життя набув право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вимог діючого на той час законодавства.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6- 164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України, оскільки дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 за життя набув право власності на житловий будинок, а позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті дядька у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса,зазначене право власності на спадкове майно повинно перейти до позивача, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст. ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , позначений в технічному паспорті літерою «А-1», загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: гаражем «В», сараєм «в», літньою кухнею «Е», прибудовою до літньої кухні «е», погрібом «Епд», сараєм «К», сараєм «Л», вбиральнею «О», сараєм «Н», літнім душем «М».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області: А.О. Тустановський