Справа № 196/1287/24
№ провадження 2/196/401/2024
УХВАЛА

"20" грудня 2024 р. смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

розглянувши увідкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

28.11.2024 р. від позивачки ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бойко Ю.О. у підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивачки подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання 20 грудня 2024 року без його участі та без участі позивачки, просить вирішити питання про прийняття до провадження уточненої позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та уточнену позовну заяву, дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в межах конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в межах конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача (постанова Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19).

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (п.7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Також слід зазначити, що виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 761/7978/15-ц, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом.

Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову або про збільшення кількості позовних вимог та підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог.

У разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну як предмета, так і підстави позову, суд повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Як вбачається з поданої уточненої позовної заяви позивачки, яка надійшла 28.11.2024, остання доповнила позов новою вимогою і на обґрунтування цієї вимоги зазначила нові обставини, які були відсутні у первісному позові, що по своїй суті є новим позовом.

Нові позовні вимоги фактично стосуються цивільно-правових відносин щодо права спільної сумісної власності подружжя, поділу такого майна подружжя і визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. Як на правову підставу позивачка посилається на приписи ст.ст. 60, 61, 68 СК України.

Поміж тим, предметом первісного позову є витребування із володіння відповідача автомобіля та свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу. Як на правову підставу позивачка посилається на приписи ст. ст. 387, 1212 ЦК України.

Суд зауважує, що первісні позовні вимоги та уточнені позовні вимоги мають різну правову природу та різний характер правовідносин, тобто різний предмет позову і предмет доказування.

Вищевказані правовідносини врегульовані різними нормами матеріального права.

Нова позовна вимога в уточненій позовній заяві не є тотожною з первісними позовними вимогами, оскільки стосується поділу спільної сумісної власності подружжя та не стосується витребування майна із чужого незаконного володіння.

Також позивач в уточненій позовній заяві повністю змінив підстави позову, що ніяким чином не пов`язано з підставами первісного позову.

Таким чином, вимоги уточненої позовної заяви жодним чином не пов`язані, ані з предметом, ані з підставами позову в первісній редакції, повністю змінюють підстави та предмет позову одночасно, що є порушенням вимог ст.49 ЦПК України.

Уточнена позовна заява є фактично поданням в частині визнання права власності окремого нового позову із іншими предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем уточненої позовної заяви.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що правові підстави для прийняття уточненої позовної заяви відсутні, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви, що подана позивачкою, оскільки за такою заявою заявляються вимоги, які є новими, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог, а також суперечить положенням ч.3 ст. 49 ЦПК України, оскільки є новою позовною заявою, яка викладена у новій редакції та яка за своїм змістом містить в собі одночасну зміну предмету і підстав позову, що не передбачено процесуальним законом.

Наслідком відмови у прийнятті уточненої позовної заяви є повернення такої заяви позивачу.

При цьому слід роз`яснити позивачці її право звернутися до суду з відповідним позовом про захист цивільних прав та інтересів з дотриманням вимог процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 185, 258 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачці ОСОБА_1 у прийнятті уточненої позовної заяви від 28 листопада 2024 року.

Повернути позивачці ОСОБА_1 уточнену позовну заяву від 28 листопада 2024 року.

Роз`яснити позивачці право на звернення до суду з новим самостійним позовом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 25 грудня 2024 року.

Суддя: Л.П. Бабічева