Справа № 496/6055/24
Провадження № 2/496/2734/24
У Х В А Л А

23 вересня 2024 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Алієв А.Т. огли, який діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою, в якій просить:

-звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»;

-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28391 від 05.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.М., яким пропонується стягнути з ОСОБА_2 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Українські фінансові операції» (), якому ТОВ «Фінансова компанія «Верона» () відступило права вимоги на підставі Договору факторингу № 2-31/08-В від 31.08.2020 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Дженесіс Фінанс» () на підставі Договору відступлення прав вимоги № 07-23/05 від 23.05.2019 року відступлена права вимоги за Кредитним договором № 1335560 від 16.02.2019 року, укладеним між ТОВ «Дженесіс Фінанс» () та ОСОБА_2 , загальну суму заборгованості у розмірі 25407 грн 94 к.;

-стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» () на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати у розмірі 10000 грн;

-стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» () на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти в розмірі 3097 грн 61 к.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним в статтях 175, 177 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору представник позивачки посилається на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, згідно положень пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі № 743/1481/21: «… позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»… У справі, яка переглядається, ОСОБА 1 як споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору як за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг)».

Таким чином, у вказаній постанові Верховний Суд наголошує на тому, що у випадку пред`явлення позову саме споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відтак частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» чітко окреслена форма захисту прав споживача, в межах реалізації якої така особа звільняється від тягаря судових витрат, а саме шляхом подання споживачем до суду позовної заяви, яка спрямована на захист його порушеного права.

Звертаючись до суду із позовною заявою, представник позивачки зазначає, що кредитний договір, на підставі якого пропонується з позивачки стягувати кошти, нею не підписаний та не затверджений в установленому законом порядку, тобто фактично не укладений. Лише на третій сторінці договору у графі Підпис клієнта зазначено цифра «37470».

З огляду на це, відсутні підстави вважати, що вимоги позивачки пов`язані з порушенням її прав, як споживача фінансових послуг.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 року у справі № 757/40852/17: «Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору».

У даному випадку, предметом спору є, зокрема, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що даний спір виник не у зв`язку із порушенням прав позивачки, як споживача фінансових послуг, а за позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивачки у позові не зазначає, у чому полягає порушення прав позивачки саме як споживача фінансових послуг, натомість посилається на порушення приватним нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а тому вказівка у позові на те, що позивачка є споживачем фінансових послуг не може враховуватись судом.

У зв`язку з вищенаведеним, приходжу до висновку, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не поширюється, а тому при зверненні до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році з 01 січня становить 3028 грн.

Отже за подання даного позову позивачка повинна сплатити судовий збір у розмірі 2422 грн 40 к. (1211 грн 20 к. за позовну вимогу немайнового характеру про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та 1211 грн 20 к. за позовну вимогу майнового характеру про повернення безпідставно стягнутих грошових коштів) та надати оригінал квитанції до суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»).

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху відповідно до статті 185 ЦПК України, про що повідомити представника позивачки та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих грошових коштів залишити без руху.

Надати представнику позивачки строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити представнику позивача, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Копію ухвали невідкладно надіслати представнику позивачки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 23.09.2024 року.

Суддя Л.О. Пендюра