УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 466/3500/24

провадження № 61-16781ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року в

справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послуги з постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2024 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі - ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послуги з постачання гарячої води.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2024 рокупозовну заяву ЛМКП «Львівтеплоенерго» прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено положення статті 278 ЦПК України, що відповідачем до суду подається відзив протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

10 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ЛМКП «Львівтеплоенерго», треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Селянська, 12»; Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради» Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, про захист прав споживачів, зобов`язання до вчинення дій, разом із клопотанням про поновлення строку, оскільки строк звернення до суду із зустрічним позовом є до 07 травня 2024 (з дати отримання на пошті ухвали суду першої інстанції, та додаткових пояснень позивача) та до 14 травня

2024 з підстав введення у країні воєнного стану.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня

2024 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року, в прийнятті зустрічного позову представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відмовлено.

Копію зустрічної позовної заяви долучено до справи.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику разом із копією ухвали.

Роз`яснено право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку.

16 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

Представник заявника порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову отримав 22 листопада 2024 року, що підтверджується копією журналу видачі копії судових рішень з відміткою про отримання.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що наведені підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, процесуальний строк підлягає поновленню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтерес Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із частиною сьомою статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Частиною першою статті 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року в справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Ураховуючи те, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом 10 травня 2024 року, тобто із пропуском строку, який встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, та ним не наведено поважних причин пропуску такого строку, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосував положення частини першої статті 193, частини третьої статті 194 ЦПК України та обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву заявнику.

Верховний Суд зазначає, що повертаючи зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,суд не порушив право заявника на звернення до суду, оскільки повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає зверненню з нею до суду на загальних підставах у межах окремого позову.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року

в справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та послуги з постачання гарячої води відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська