Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2842/24

номер провадження 2/695/1258/24

26 грудня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В., за участю:

секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що із 2004 року по 2021 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах, мав близькі інтимні стосунки та проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Так як сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, дитині було присвоєно прізвище матері, в графі батько зазначене прізвище відповідача, а ім`я та по-батькові зазначено як у позивача по справі. Після 17 років спільного життя, між подружжям виникли розбіжності щодо спільного проживання і на цьому грунті вони розійшлися і вже три роки не проживають як сім`я. Позивач не заперечував свого батьківства щодо народженого ОСОБА_3 і був готовий визнати його сумісною дитиною, подавши до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію його, як батька. Однак, відповідач відмовилась визнавати позивача батьком, а оскільки сімейний союз між ними не був зареєстрований в державному органі реєстрації актів цивільного стану, запис про батька було вчинено у відповідності до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою відповідача. ОСОБА_1 неодноразово звертався з проханням до відповідача визнати батьківство, однак вона не погоджувалась і відмовлялась від цього, але позивач вважає себе біологічним батьком ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , а неповнолітній ОСОБА_3 вважає позивача рідним батьком. Так як відповідач самоусунулася від виховання та утримання сина, на даний час ОСОБА_2 проживає зі співмешканцем за адресою: АДРЕСА_1 , а неповнолітній ОСОБА_3 два роки проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

За таких обставин, враховуючи, що його права порушені, оскільки він не записаний як батько у свідоцтві про народження дитини, тому ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено доту судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не прибули.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, стверджує, що є біологічним батьком ОСОБА_4 , 2010 року народження.

Відповідач ОСОБА_2 до суду жодного разу у судові засідання не прибула, надала суду заяву, в якій ствердила, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Представник третьої особи Тетяна Швед у судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності третьої особи, у разі доведення кровного споріднення між батьком та дитиною проти позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що згідно з даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Гельмязівською сільською радою 04.10.2010 року, батько дитини записаний як « ОСОБА_5 », а мати дитини написана: « ОСОБА_2 ».

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 сімейного кодексу України 13.06.2011 року № 6 відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані за вказівкою матері дитини, із прізвищем матері « ОСОБА_7 », ім`я та по батькові біологічного батька « ОСОБА_7 ».

05.07.2024 року було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 комісією у складі: начальника Служби у справах дітей - О.В.Сенько, головного спеціалісту Служби у справах дітей - А.А.Малимон, провідного спеціалісту Служби у справах дітей - А.С.Денисенко, адміністратора відділу ЦНАП виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради В.І. Мельник, під час якого було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У родині хороші та доброзичливі відносини, дитина себе вважає онуком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також у результаті перевірки встановлено, що вихованням та розвитком дитини займаються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими у хлопця довірливі відносини, він вважає їх своїми бабусею та дідусем. Фінансово ОСОБА_3 забезпечує ОСОБА_1 , який на даний час несе службу в ЗСУ, хлопець вважає його своїм батьком.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейною виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті і 22 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства. материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 9) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обгрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовом) порядке може бети висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Відповідно до п.п.20 п. 1 Розділу III «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу II «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту батьківства має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне йому для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини.

Суд дійшов висновку, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між позивачем, який вважає себе батьком та дитиною, яка визнає його за батька.

Враховуючи викладене, а також те, що запис про батька у свідоцтві про народження дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, та те, що факт батьківства ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_3 , 2010 року народження, є доведеним та підтвердженим сукупністю наданих доказів, та те що, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану позовну заяву задовольнити.

Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 121, 125, 128, 129, 134 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 29 про народження ОСОБА_3 складеного 04 жовтня 2010 року Гельмязівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, а саме:

-змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »,

-у графі батько вказати « ОСОБА_1 », громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.