Провадження № 2-о/752/795/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.12.2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

присяжних Русиника М.О. та Фісуна С.О.,

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення физичної особи померлою, заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про оголошення физичної особи померлою. Просить оголосити ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим у м. Маріуполь Донецької області. Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

В обгрунтвання заяви зазначає, що вона є внутрішньо переміщеною особою. На момент початку повномаштабного вторгнення з боку рф проживала в м. Маріуполь Донецької області разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24 березня 2022 року заявник з батьками знаходилася у будинку по АДРЕСА_1 . Приблизно о 15-16.00 год. розпочався артилерійський обстріл. Заявник перемістилася в підвал будинку, а батьки залишилися у приміщенні будинку. В цей час на кухні будинку вибухнув невідомий пристрій (міна чи снаряд), після чого відбулися ще декілька вибухів підряд. Після закінчення обстрілу заявник під уламками предметів та речей кухні побачила труп свого батька ОСОБА_2 , який загинув внаслідок артилерійського обстрілу. Зазначає, що вона разом з матір"ю 26.03.2022 року виїхали до окупованого м. Донецьк, де мати пройшла курс лікування внаслідок отримання тілесних ушкоджень під час вищевказаного обстрілу, а 13 червня 2022 року вони повернулися на вільну частину України. Через постійні активні бойові дії, які мали місце у м. Маріуполь, відсутність електроенергії та можловості зарядити телефон ОСОБА_1 не змогла сфотографувати тіло загиблого батька ОСОБА_2 . В подальшому, зі слів сусідів, будинок за місцем проживання заявника неодноразово піддавався артилерійським обстрілам, горів весь час з 24 по 25 березня 2022 року, внаслідок чого заявнику невідомо стан трупу батька.

За таких підстав, заявник не може надати будь-який документ про смерть ОСОБА_2 та причини його смерті. Поховати батька або помістити у морг не було ніякої можливості внаслідок сильних обстрілів та бойових дій. Отримати медичний документ та свідоцтво про смерть батька у неї не було можливості.

27 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, Голосіївським УП ГУ НП в м. Києві внесено відомості про кримінальне провадження №0001280.

Відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за №453/37789 в редакції наказу від 30 листопада 2022 року №280, станом на момент звернення заявника Маріупольська міська територіальна громада Донецької області включена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року (п.п. 3 п. 7 розділу ІІ).

Визнання ОСОБА_2 померлим необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та в подальшому має істотне значення для реалізації прав, оформлення спадщини тощо.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 31)

В судове засідання заявник не з"явилася, надала заяву про судовий розгляд без її участі.

Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання також не забезпечив явку свого представника, надіслав клопотання про судовий розгляд без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 січня 1979 року. (а.с. 12)

27 червня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, Голосіївським УП ГУ НП в м. Києві внесено відомості про кримінальне провадження №0001280 за заявою ОСОБА_1 про те, що 24 березня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , безвісно зник її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Так, частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України № 545 від 08 серпня 2006 року.

Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.

Пунктом 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

У відповідності до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Звернувшись із заявою про визнання ОСОБА_2 померлим, ОСОБА_1 зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на подання заяви про прийняття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Указом Президента України воєнний стан встановлено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України.

Належним чином оцінивши надані заявницею докази, встановивши, що заявниця дізналась про смерть свого батька ОСОБА_2 за обставин, що припускають його загибель ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Маріуполь Донецької області внаслідок воєнних дій, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 272, 293, 305-308 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення физичної особи померлою, заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , внаслідок воєнних дій в місті Маріуполі Донецької області.

Датою смерті ОСОБА_2 вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя