Справа № 346/4035/24
Провадження № 2/346/1686/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання нерухомого майна, -

У С Т А Н О В И В:

22 липня 2024р. ОСОБА_1 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 витрат на утримання нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батьків сторони успадкували нерухоме майно та в рівних частках являються співвласниками квартири АДРЕСА_1 . З часу набуття права власності і вселення в дану квартиру, між сторонами стали виникати суперечності щодо оплати за комунальні послуги. Дане питання стало предметом спору і рішенням Коломийського міськрайонного суду було вирішено питання про розподіл оплати за комунальні послуги. Проте, вказане рішення відповідач ігнорує та не виконує, сплачувати вартість спожитих комунальних послуг за свою частку майна відмовляється. Позивач зазначає, що їхня несплата призведе до припинення надання цих послуг шляхом відключення від централізованих систем водопостачання, газопостачання електроенергії, а тому, аби не лишитися тепла та світла, вона змушена оплачувати все самостійно. Крім цього, вказує, що з вини ОСОБА_3 у їхній квартирі був пошкоджений газовий лічильник і вона за власні кошти провела його заміну. Розмежувати споживання та оплати електроенергії і газопостачання між співвласниками технічно неможливо, про що сторони були повідомлені постачальниками комунальних послуг. За вказаних обставин та посилаючись на те, що в обов`язки відповідача входить сплата половини витрат на утримання нерухомого майна, які він в добровільному порядку не виконує, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 5925,85 грн., з яких: 1800,00 грн. витрати на придбання нового лічильника, а решта плата за комунальні послуги.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.08.2024р. у справі було відрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу його право подати відзив протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження.

Своїм правом ОСОБА_3 не скористався, оскільки відзив на позовну заяву до суду на подав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що після смерті батьків в 2017 році, їй та відповідачу залишилася квартира. Відтак, у їхній спільній з відповідачем власності перебуває по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира реально між нею та відповідачем поділена не була, їхні частки не виділялись, порядок користування житлом не визначався. Між сторонами були досягнуті усні домовленості щодо спільного користування помешканням, а саме ОСОБА_3 зайняв одну кімнату, а позивач зайняла дві інші. Кухня, коридор та санвузол залишились в спільному користуванні. В 2020 році заочним рішенням суду було поділено рахунки між сторонами в рівних частинах, але фактично поділити вийшло лише рахунки за водопостачання та квартплату. На газ та електрику встановлено по одному лічильнику, а тому співвласники мають загальний один рахунок. Домовитися про спільну оплату в добровільному порядку сторони не можуть, в зв`язку з чим кожного разу утворюється заборгованість, яку погашати доводиться повністю позивачу аби їхнє житло не було відключено від надання послуг ЖКГ.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує проти компенсації позивачці половини вартості газового лічильника, який ОСОБА_4 встановила в їхній квартирі. З приводу іншої частини позовних вимог зазначив, що він користується однією кімнатою, а позивачка двома, решта приміщень в загальному користуванні. Крім цього, він проживає один, а ОСОБА_1 має чоловіка. Відтак, вважає, що він повинен сплачувати 1/3 частку витрат на комунальні послуги, а позивачка 2/3 частки, оскільки користується більшою площею спільного житла. Просив врахувати дані обставини при ухваленні рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить в рівних частинах по частці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Коломийської міської нотаріальної контори від 23.12.2017р. та від 09.11.2018р., реєстрові номера №2028 та №1376 (а.с. 10, 13).

Право власності сторін на вищевказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними Витягами (а.с. 12, 15).

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2020р.позов ОСОБА_1 було задоволено. Вирішено розділити особові рахунки № НОМЕР_1 ТОВ «Прикарпаттяенерготрейд», № НОМЕР_2 КЦ «Коломия Водоканал», № НОМЕР_3 ТОВ «Канал Люкс-Сервіс», № НОМЕР_4 ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» на оплату комунальних послуг на утримання квартири АДРЕСА_2 , з оформленням відповідних особових рахунків на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до 1/2 частки кожного із співвласників квартири (а.с. 18-19).

Позивач зазначає, що вищевказане рішення суду вдалося реально виконати лише в частині поділу рахунків за водопостачання та квартплату ОСББ. Поділ рахунків щодо електро- та газопостачання між нею та відповідачем здійснено не було.

Так, в листі ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» від 15.11.2021р. з приводу розгляду звернення ОСОБА_4 щодо порядку та можливості розділення особових рахунків зазначено, що за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів) про що робиться відмітка в заяві-приєднанні (а.с. 16).

Листом від 21.12.2020р. АТ «Прикарпаттяобленерго» також повідомило ОСОБА_4 , що правовідносини з приводу постачання електричної енергії регулюються ПРРЕЕ, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312. Оскільки вказаний нормативний документ не врегульовує порядок розділення особового рахунку, філія АТ «Прикарпаттяобленерго» «Коломийська» не змогла задовольнити звернення позивача щодо розділу особового рахунку (а.с. 17).

04.07.2024р. між ОСОБА_4 та ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії був укладений договір №ІФФ/100-Д-32-22.4--0624 на виконання робіт опломбування/роз пломбування вузла обліку газу, зняття його на експертизу, встановлення після повірки. Згідно п.2.1 даного договору вартість робіт становить 1671,11 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 26-27).

Відповідно до акту приймання виконаних робіт, за замовленням ОСОБА_4 було виконано ряд дій щодо зняття лічильника на експертизу та подальшого його монтування на загальну суму 1671,11 грн. Вказані кошти були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією від 04.07.2024р. (а.с. 24, 25)

Згідно акту експертизи лічильника газу №881 від 23.05.2024р. вбачається, що за результатом проведеної експертизи лічильника газу типу ОКТАВА G4 № 195371, який було демонтовано в квартирі АДРЕСА_2 комісія виснувала, що до лічильника було несанкціоноване втручання. В даному технічному стані лічильник до експлуатації не придатний. Лічильник поміщено в пакет та опломбовано (а.с. 28).

З протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ від 13.06.2024р. слідує, що було встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та вирішено повністю задовольнити акт про порушення та здійснити донарахування вартості необліковуваного об`єму природного газу (а.с. 29).

Рахунком на оплату №321 від 20.06.2024р. підтверджується, що сума необліковуваного (донарахованого) ОСОБА_4 об`єму природного газу становить 13216,28 грн. (а.с. 34)

Договором про реструктуризацію заборгованості №3-26/06.2024р. від 26.06.2024р. позивачу сума заборгованості в розмірі 13216,28 грн. була реструктуризована на 12 місяців шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 1101,00 грн. Один з таких платежів ОСОБА_4 був здійснений в липні 2024р., що підтверджується квитанцією від 19.07.2024р. (а.с. 21)

Також, згідно попередження про припинення постачання електричної енергії, вбачається, що станом на 11.06.2024р. сума боргу за електропостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_3 становить 3211,60 грн. (а.с. 33)

Згідно квитанції від 02.07.2024р. ОСОБА_4 було сплачено за електроенергію 2803,76 грн. (а.с. 31а)

Згідно квитанції від 09.07.2024р. ОСОБА_4 було сплачено за спожитий природній газ в сумі 4475,54 грн. (а.с. 36)

Товарним чеком від 27.06.2024р. та квитанцією про оплату на користь ФОП ОСОБА_5 підтверджується придбання ОСОБА_4 лічильника газу вартістю 1800,00 гривень.

Відтак, вищевказаними доказами були підтверджені понесені позивачем витрати на сплату комунальних послуг за газо- та електропостачання до спільної квартири сторін, а також придбання нового лічильника газу та демонтування старого і часткове погашення донарахованого об`єму природного газу, а всього на загальну суму 11851,30 грн. (1800+1671+4475,54+1101+2803,76)

Оскільки відповідач добровільної участі у вказаних витратах, які для сторін являються спільними, не брав, свою частину коштів не сплатив, позивач просила стягнути з нього половину вищевказаної суми в розмірі 5925,65 грн.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ч.1 ст. 6 Закону).

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18) та від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20).

В даній справі судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Надані позивачкою квитанції про здійснення нею оплати за отримані комунальні послуги з газо- та електропостачання, придбання нового лічильника та оплати санкцій за втручання в роботу лічильника газу, підтверджують понесені нею витрати на загальну суму 11851,30 грн.

Вказана сума відповідачем не оспорювалася, останній заперечував лише щодо розміру своєї компенсації, оскільки просив стягнути з нього не половину даної суми, а 1/3 її частку виходячи з реального розміру займаної ним в квартирі площі.

Однак, доводи відповідача про те, що він фактично користується меншою площею спільної квартири, так як займає лише одну житлову кімнату, в той час як позивач займає дві, суд вважає неспроможними та до уваги не приймає, оскільки за положеннями ст.. 360 ЦК України, співвласник зобов`язаний брати участь у витратах саме відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. А відтак, врахувавши, що частки сторін у спільній квартирі є рівними, то і витрати на її утримання вони повинні нести однакові, незалежно від фактичного користування спільною площею.

За таких обставин, суд вважає що вимоги позивачки про компенсацію їй половини сплачених нею житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню, оскільки були підтверджені належними та допустимими доказами.

Надані ОСОБА_3 квитанції суд при розгляді даної справи не враховує, оскільки ними підтверджується сплата відповідачем коштів за водопостачання та доставку газу, тобто тих ЖК витрат, рахунки по яких між сторонами розділені. Відтак, вказані витрати не належать до спільних витрат співвласників та не відносяться до предмету спору в даній справі, оскільки позивачем заявлено до стягнення лише витрати по тим рахункам, які між сторонами не розділені.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., які підтверджені квитанцією від 22.07.2024р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 49, 76 - 81, 141, 206, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) витрати на утримання нерухомого майна в сумі 5925 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 85 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп., а всього: 7137 (сім тисяч сто тридцять сім гривень) 05 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.12.2024р.

Суддя: Третьякова І. В.