КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9024/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 761/5874/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Мамаєвим Дмитром Юрійовичем , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року, постановлену у складі судді Савицького О.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав,

встановив:

У лютому 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав, в якій позивач просив визнати за ним майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав - повернуто позивачу з тих підстав, що адвокатом Мамаєвим Д.Ю. належним чином не підтверджено свого права на підпис позовної заяви від імені позивача.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мамаєв Д.Ю. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року про повернення позовної заяви позивачу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що нормами матеріального права, а саме Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що документом, на підставі якого формується ордер, є договір про надання правової допомоги, тобто повноваження адвоката передбачено саме в договорі, який міститься в матеріалах справи та укладено у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Звертає увагу на те, що ухвала постановлена з порушенням фундаментального принципу правової системи, а саме верховенства права та поваги до честі і гідності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, а відтак вважає дії суду першої інстанції надмірним формалізмом та обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Вказує, що в розумінні частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документи, які фактично посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, сформульовано за допомогою альтернативного переліку, а саме: договір, доручення, довіреність, ордер, тобто передбачено можливість вибору одного із чотирьох зазначених у переліку документів, які підтверджують повноваження адвоката.

Фактично суд може виконати імперативну вимогу процесуального закону та перевірити наявність права довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом із ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витягу з договору), про який зазначено у такому ордері.

Посилається на упереджене ставлення суду першої інстанції до позивача, оскільки до матеріалів справи представником позивача - адвокатом Мамаєвим Д. Ю. надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 14 червня 2018 року №14. За відсутності доказів припинення права адвоката Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю, не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України про це не може слугувати достатньою підставою для сумніву щодо права Мамаєва Д.Ю. здійснювати адвокатську діяльність.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, які викладені у правових висновках Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №752/11464/16-к, від 29 березня 2023 року у справі № 640/3541/21, від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18, від 27 вересня 2018 року у справі № 910/6241/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 910/9048/18, 06 липня 2019 року у справі №855/229/19, від 26 вересня 2019 року у справі №910/3845/19, від 05 квітня 2023 року у справі № 756/3874/22, від 05 квітня 2023 року у справі № 756/3874/22

У відзиві та додаткових поясненнях на апеляційну скаргу представник відповідача ТОВ «ВКФ Фарби України» - Мороз С.С. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Вказує, що подана апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, а право Мамаєва Д.Ю. на здійснення адвокатської діяльності непідтвердженим. Зазначає, що при постановленні судом першої інстанції ухвали про повернення позовної заяви в діях суду відсутні прояви надмірного формалізму, а оскаржувана ухвала є наслідком перевірки судом документів, що підтверджують повноваження представника. Суд діяв в межах процесуального закону. Твердження представника скаржника щодо обмеження позивача у доступі до суду є надуманим, оскільки позивач не обмежений у праві повторного звернення до суду із дотриманням процесуальних вимог.

Зазначає, що положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженої рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12 квітня 2019 року, установлено єдину обов`язкову для всіх адвокатів типову форму ордеру. Серед вимог до обов`язкових реквізитів ордеру згідно вказаного положення є реквізит ордеру - двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ. Ордер, який міститься в матеріалах справи, на підтвердження повноважень адвоката Мамаєва Д.Ю. містить двовимірний штрих-код (QR-код) із посиланням на сайт https://ramk.com.ua , тоді як вірне посилання веб-сайту ЄРАУ - https://erau.unba.org.ua.

Зауважує, що на здійснений запит стороною відповідача отримано відповідь Ради адвокатів міста Києва від 01 лютого 2024 року вих.№16/24, якою повідомлено, що у Ради адвокатів міста Києва відсутні правові підстави для підтвердження набуття Мамаєвим Д.Ю. статусу адвоката; станом на дату надання відповіді відомості відносно Мамаєва Д.Ю. в ЄРАУ відсутні та адміністратором Першого рівня бази даних ЄРАУ Ради адвокатів міста Києва не вносились. Відтак вбачається, що право Мамаєва Д.Ю. на здійснення адвокатської діяльності є непідтвердженим.

Вказує, що за таких обставин твердження адвоката Мамаєва Д.Ю. щодо відсутності доказів припинення права адвоката Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю спростовується фактом непідтвердженості набуття Мамаєвим Д.Ю. статусу адвоката і відповідно права на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що позовна заява подана до суду за підписом адвоката Мамаєва Д.Ю., що підтверджується ордером серії АА № 0035390 від 20.11.2023 року.

При перевірці вказаного ордеру встановлено, що він не відповідає типовій формі ордера, а саме в наданому Мамаєвим Д.Ю. ордері на його фоновій частині відсутній захисний малюнок, а також відсутній реквізит «Назва організації» - Національна асоціація адвокатів України, які наявні у зразках ордерів на офіційній веб-сторінці Національної асоціації адвокатів України.Крім того, на ордері наявний двовимірний штрих-код (QR-код), який повинен містити посилання на профайл адвоката в Єдиному реєстрі адвокатів України, але у ньому зашифроване посилання: «https://ramk.com.ua/profile/7435».

Також, відповідно до пункту 6 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги встановлено, що бланки ордерів, згідно із затвердженою типовою формою, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.Як вбачалось з відомостей, наявних у Єдиному реєстрі адвокатів України, інформація стосовно Мамаєва Д.Ю. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6127 від 12.07.2018 р., копію якого додано до позовної заяви, відсутня.

Таким чином, позовна заява подана особою, яка не підтвердила своє право на її підпис що суперечить вимогам ст. 175 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 1 статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Підстави повернення позовної заяви унормовано частиною 4 статі 185 ЦПК України, зокрема, позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано ( пункт 1).

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер). У ордері на надання правової допомоги, який видається адвокатом або адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, не заборонено здійснювати виправлення і дописки, у разі якщо обсяг повноважень адвоката змінюється в межах такого договору (пункт 15 Положення № 41).

З матеріалів справи установлено, що до позовної заяви ОСОБА_1 долучено ордер серії АА №0035390, виданий 20 листопада 2023 року адвокатом Мамаєвим Д.Ю. на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №12/01/23-29 від 12 січня 2023 року у Шевченківському районному суді міста Києва, Київському апеляційному суді (а.с.6,47).

Згідно зі свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6127 відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Мамаєв Д.Ю. має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення ради адвокатів міста Києва від 14 червня 2018 року № 14 (а.с.7). Свідоцтво видано за підписом голови Ради адвокатів міста Києва Рафальської І.В.

16 лютого 2024 року Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу (а.с.10-11).

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими. Зразки свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України затверджуються Радою адвокатів України.

Тобто, необхідним для отримання статусу адвоката та відповідно права на здійснення адвокатської діяльності є виконання вимог вказаного Закону, зокрема складення кваліфікаційного іспиту, проходження стажування, за результатами якого відповідною радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, складення присяги адвоката України.

Згідно з ч. 1 статті 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України затверджується Радою адвокатів України (частина 6 статті 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Рішенням Ради адвокатів України №74 від 22 серпня 2022 року затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України в новій редакції (далі - Порядок).

Єдиний реєстр адвокатів України (ЄРАУ) - це інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, захист, облік, відображення, оброблення реєстрових даних та надання реєстрової інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України та адвокатів іноземних держав, які відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" набули права на заняття адвокатською діяльністю, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності, а також інші відомості, визначені законами України та актами Національної асоціації адвокатів України (пункт 1.1. Порядку).

Вказаним Порядком визначено, що внесення відомостей до ЄРАУ здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України за правилами цього Порядку. Відомості до ЄРАУ вносяться за дворівневим принципом.

Перший рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується радами адвокатів регіонів, які є адміністраторами Першого рівня внесення відомостей до ЄРАУ.

Другий рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується Радою адвокатів України, яка є одночасно Адміністратором ЄРАУ та адміністратором Другого рівня внесення відомостей до ЄРАУ.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Статтею 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» унормовано порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Матеріали справи свідчать, що адвокатом Мамаєвим Д.Ю. до позовної заяви долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6127, виданого 12 липня 2018 року на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 14 червня 2018 року № 14 та підписаного головою Ради адвокатів міста Києва Рафальською І.В.

Доказів того, що вказаний документ визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять. А також відсутні докази щодо припинення права Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю у порядку, передбаченому законом на час звернення із позовом до суду.

Отже, за відсутності належних доказів припинення права адвоката Мамаєва Д.Б. на заняття адвокатською діяльністю, сам по собі факт не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України не може слугувати достатньою підставою для сумніву щодо права вказаної особи здійснювати адвокатську діяльність.

Доводи представника відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю є недопустимим доказом у справі, а відповідно статус адвоката у Мамаєва Д.Ю. не був набутий, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки звертаючись з позовом представник позивача Мамаєв Д.Ю. на підтвердження своїх повноважень, як представника додав до позовної заяви копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6127, виданого 12 липня 2018 року на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 14 червня 2018 року №14 та підписаного головою Ради адвокатів міста Києва Рафальською І.В., також надано копію договору про надання правової допомоги № 12/01/2329 від 12 січня 2023 року, укладеного між адвокатським бюро «Мамаєва Д.Ю.» та ОСОБА_1 ( а.с. 6).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

За приписами частини 1 статті 185 ЦПК України, у разі, якщо до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано документ, що підтверджує повноваження представника позивача, суд не позбавлений можливості залишити позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на положення частини 1 статті 185 ЦПК України та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви є порушенням права на справедливий захист.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У пункті 52 рішення «Меньшакова проти України» (заява № 377/02) від 08 квітня 2010 року ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Мамаєвим Дмитром Юрійовичем , - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 лютого 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня прийняття постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.