Справа №333/5611/24
Провадження №2/333/3552/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.,

представника позивача адвоката Шульги О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 01.12.2020 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у розмірі 82500 доларів США. Стягнути з відповідача судові витрати.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 01 грудня 2020 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики. За договором ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 75 тисяч доларів США, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взяли на себе зобов`язання повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів протягом строку встановленого даним договором до 01 червня 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за договором несуть солідарний обов`язок по поверненню коштів за договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів за договором або не одержання позичених коштів в повному обсязі у строк до 01 червня 2023 року Позичальник має право вимагати повернення коштів від одного із солідарних Позичальників. За несвоєчасне виконання умов договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачують позичкодавцю за кожен місяць прострочення 1% від суми грошового зобов`язання за вказаним договором. У зв`язку із тим, що кошти за вказаним договором повернуті позичальнику так і не були, а також з огляду на той факт, що стало відомо про смерть одного із позичальників - ОСОБА_3 , на початку поточного року позивач звернувся до ОСОБА_2 (засобами електронного зв`язку) із претензією про повернення коштів за договором позики від 01 грудня 2023року як до солідарного позичальника за договором. Також, до стягнення, з огляду на прострочення повернення коштів у 10 місяців за пунктом 8 договору, заявлено 7500,00 США (292 125,00 гривень станом на дату звернення із претензією).

Однак, ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що є солідарним боржником (позичальником) за договором, вимоги претензії виконати відмовився з огляду на той факт, що спадщина померлого ОСОБА_3 прийнята його братом ОСОБА_2 ще у січні 2022 року, ОСОБА_1 ще на початку серпня 2022 року втратив своє право на пред`явлення вимоги до ОСОБА_2 , який є спадкоємцем позичальника за вказаним договором ОСОБА_3 у зв`язку із пропуском строку її пред`явлення.

Станом на дату звернення до суду із позовом по вказаній справі ОСОБА_2 позику в добровільному порядку не повернув.

Сума заборгованості розраховується виходячи з довідкового значення курсу гривні до долара США на 12-00 години 01.04.2024 (дата звернення з претензією до ОСОБА_2 ), з офіційного сайту Національного банку України -https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=0L04.2024&perюd=monthly, копія довідки додається до позовної заяви. Курс станом на вказану дату становив - 39,0455 грн. за один долар США. Відповідно обрахована заборгованість становить: Тіло заборгованості - 75 000 доларів США * 39,0455 = 2 928 412,50 грн.; Один відсоток прострочення за кожен місяць прострочення (10 місяців прострочення) - 7 500 доларів США * 39,0455 = 292 841,25 грн. Загальна заборгованість - 2 928 412,50 грн. тіла боргу + 292 841,25 грн. = 3 221 253,75 грн. (три мільйони двісті двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят три гривні 75 коп.)

Ухвалою суду від 01.07.2024 року цивільну справу прийняти до провадження судді Варнавської Л.О. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

02.09.2024 року відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній з позовними вимогами про стягнення 75 000 доларів США ОСОБА_2 згодний частково, але вважає що вирішення вказаного питання слід відкласти до закінчення військових дій та налагодження сполучення з містом Запоріжжя. З позовними вимогами про стягнення 7 500 доларів США ОСОБА_2 не згоден. Період нарахування ОСОБА_1 пені припадає на час дії в Україні воєнного стану. Вимога про стягнення 7500 доларів США є пенею. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Просив суд у задоволенні позовних вимог про стягнення 7 500 доларів СІІІА - відмовити, а питання стягнення 75 000 доларів США зупинити до закінчення воєнного стану.

Ухвалою суду від 15.10.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики - закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

14.11.2024 року представником позивача ОСОБА_4 надано клопотання про доручення доказів, а саме оригіналу договору позики від 01.12.2020 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його інтереси представляв адвокат Шульга О.А., який підтримав вимоги з підстав викладених в позові. Зазначив про те, що погоджується із позицією відповідача про те, що штрафні санкції не нараховуються у період дії військового стану, тому просить суд задовольнити позов частково та стягнути з відповідача тіло кредиту у розмірі 75000 доларів США, в гривневому еквіваленті станом на дату розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до таких висновків.

01.12.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики за яким ОСОБА_1 передав у власніть ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 75000 доларів США, а позичальники зобов`язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів протягом строку встановленого договором (п. 1 Договору)

Відповідно до умов Договору позики проценти за надання позики не нараховуються. Грошові кошти, які є предметом цього договору передані позикодавцем та одержані позичальниками у день підписання договору.

Договір підписаний 01.12.2020 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язані повернути ОСОБА_1 позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому Позикодавцем) до 01.06.2023 року.

Відповідно до вимог п. 6, 7 Договору, позичальники несуть солідарний обов`язок по поверненню коштів за договором. У разі несвоєчасного повернення коштів за договором або неодержання позичених коштів в повному обсязі у строк до 01.06.2023 року, позикодавець має право вимагати повернення коштів від одного із солідарних позичальників.

За несвоєчасне виконання умов договору позичальники сплачують позикодавцю за кожен місяць прострочення 1% від суми грошового зобов`язання за вказаним договором, але не більше ніж за 35 місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським районним у місті запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис 582.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 18.01.2022 року приватним нотаріусом Тарасовою О.В., спадкова справа 14/2021, зареєстровано у реєстрі за №18, ОСОБА_2 на підставі ст.1262 ЦК України є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , а саме грошових коштів, що знаходяться на зберіганні у філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства АТ «Ощадбанк»

Як встановлено судом та підтверджено договором позики від 01.12.2020 року (п.6 Договору), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором позики несуть солідарний обов`язок по поверненню коштів за договором позики.

Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1049 згаданого Кодексупозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач не оспорювала договір позики, не надала суду доказів, що договір укладений проти її справжньої волі.

Позивач, просить суд стягнути борг в гривнях еквівалентно 75000 доларів США., станом на дату розгляду справи.

Станом на дату розгляду справи 24.12.2024 року офіційний курс валют Національного банку України становить 1 долар США дорівнює 41,9910 грн.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_5 позики у розмірі 75000 доларів США, що еквівалентно 3149325 (три мільйони сто сорок дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн., згідно курсу НБУ станом на 24.12.2024 року, які були наданні у позику позивачем ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Позивачем при зверненні до суду із позовом, сплачено судовий збір у розмірі 12112 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина російської федерації на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти в сумі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) доларів США 00 центів США, що за курсом Національного банку України станом на 24 грудня 2024 року еквівалентно 3149325 (три мільйони сто сорок дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн., в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина російської федерації на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 12112 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська