Провадження № 2/202/4600/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

26 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») звернулося з позовом, в якому зазначає, що 24 лютого 2017 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг Банк на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами.

Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит.

У свою чергу, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 01.08.2024 має заборгованість у розмірі 65758 грн. 61 коп., яка складається з наступного: 59785 грн. 82 коп. заборгованість за кредитом, 5972 грн. 79 коп. заборгованість за відсотками.

Вказані суми АТ "А-Банк" просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

В своєму позові банк просив розглядати справу без участі його представника.

В свою чергу, відповідач повідомлялася про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних даних та доказів у відсутність відповідача.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що 24 лютого 2017 року ОСОБА_2 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

На підставі цієї заяви відповідачу був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на банківську платіжну картку в розмірі 11400 грн., який у подальшому неодноразово збільшувався та склав: з 06.09.2019 23000 грн., з 04.02.2020 38000 грн., з 12.05.2020 50000 грн. та 59800 грн.

Безпосередньо в Анкеті-заяві розмір процентної ставки за користування кредитом сторонами не був визначений.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 01.08.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 65758 грн. 61 коп., з яких: 59785 грн. 82 коп. - заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) та 5972 грн. 79 грн. заборгованості за процентами.

При вирішенні спору про стягнення вказаних сум із відповідача, суд виходить із того, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 24.02.2017 процентна ставка за користування позичальником кредитом не була визначена.

Тобто у заяві, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про розмір процентної ставки за користування кредитом.

Банк, пред`являючи до відповідача вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі стягнути нараховані відсотки за користування кредитом.

Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування вказаних сум, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» як невід`ємну частину договору.

Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами і тарифами була ознайомлена відповідач і погодилася з ними.

Підписуючи 24.02.2017 Анкету-заяву, відповідач зазначила, що згодна із тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, та зобов`язується їх виконувати та ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку.

Водночас позивачем не надано доказів, які саме умови кредитування погодили сторони, підписуючи вказану Анкету-заяву.

Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про процентну ставку за кредитом, надані банком Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

В даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку і Тарифи користування кредитною карткою, які долучені до позовної заяви, не містить підпису відповідача.

Тому суд не можне розцінювати їх як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, позивачем не доведений розмір процентів за користування кредитом, який сторони погодили, укладаючи кредитний договір.

У своєму позові банк просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 65758 грн. 61 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 59785 грн. 82 коп.

Як убачається, з розрахунку заборгованості та виписки по картці з карткового рахунку відповідача останньою регулярно здійснювалося поповнення карткового рахунку шляхом зарахування переказу.

Водночас банком були списані в період з 01.10.2021 по 01.08.2024 відсотки за використання кредитного ліміту в загальному розмірі 65802 грн. 21 коп., внаслідок чого виникла заборгованість.

Отже, враховуючи, що банком не надано належних доказів щодо розміру погодженої з відповідачем процентної ставки за кредитом, і як наслідок право нараховувати та стягувати з відповідача відсотки за використання кредитного ліміту у вищевказаному розмірі, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк».

При зверненні до суду банком був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 281-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, юридична адреса м. Дніпро, вул. Батумська, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.02.2017 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Наталія МАРЧЕНКО