Справа № 727/466/24
Провадження № 2-о/727/44/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Вальків А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилалася на те, що в жовтні 2023 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою оформлення пенсії, надавши всі необхідні документи.

Проте, при розгляді документів було встановлено, що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.12.1981 року та військовому квитку серії НОМЕР_2 є розбіжності в написані прізвища заявника.

Трудова книжка, заповнена відповідальною особою у 1981 році російською мовою ОСОБА_2 , військовий квиток, виданий на російській мові на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В зв`язку із такими розбіжностями, у заявника виникла необхідність у встановленні факту та зверненні до суду із відповідною заявою.

Просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії НОМЕР_3 від 25.12.1981 р., військовий квиток серії НОМЕР_2 від 30.04.1982 р. належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Подану заяву підтримав в повному обсязі.

Заінтересована особа представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутність, вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Також були подані письмові пояснення згідно яких, просить врахувати, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в вправах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК ( чинної на час прийняття Постанови) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої не збігаються в документі, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази пр. те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, свитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордера або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, інших документів, що посвідчують особу не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Суд, дослідивши матеріали додані до заяви, письмові пояснення приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначені в документі - не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в вправах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК ( чинної на час прийняття Постанови) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої не збігаються в документі, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази пр. те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, свитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордера або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, інших документів, що посвідчують особу не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності зазначеного в заяві правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки заявника має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення особистих, майнових прав.

Що стосується встановлення належності військового квитка заявникові, то в цій частині заява до задоволення не підлягає.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт, що має юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити частково.

Встановити факт належності встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії НОМЕР_3 від 25.12.1981 р. належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: О.Г.Літвінова