Судді Львівського апеляційного суду Савуляка Р.В. стосовно постанови колегії суддів Судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Винниківське» про відшкодування шкоди , -
У травні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Попко Ю.Я. звернувся з позовом до Комунального підприємства «Винниківське» про відшкодування шкоди у якому просив:
стягнути з Комунального підприємства «Винниківське» матеріальну шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 205165,79 грн., судовий збір в розмірі 4595,11грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 4500,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 гривень.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 липня 2024 року позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального підприємства «Винниківське» (місцезнаходження: м. Львів-Винники, вул. Галицька, 7, ) про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Винниківське» (місцезнаходження: м. Львів-Винники, вул. Галицька, 7, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 205 165,79 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Винниківське» (місцезнаходження: м. Львів-Винники, вул. Галицька, 7, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 4595,11 грн. судового збору.

Стягнуто з Комунального підприємства «Винниківське» (місцезнаходження: м. Львів-Винники, вул. Галицька, 7, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 4500,00 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Винниківське» (місцезнаходження: м. Львів-Винники, вул. Галицька, 7, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.Рішення суду оскаржив представник Комунального підприємства «Винниківське» - Локатир Юрій Васильович.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що водопровідно-каналізаційна мережа не є складовою частиною доріг, то балансоутримувач дороги не відповідає на дорогах населених пунктів за утримання цих мереж, в тому числі і люку на дорогах, який є складовою частиною водопровідно-каналізаційної мережі, а не дороги.

Відповідно до статуту МКП «Винниківське» основним напрямом його діяльності є зокрема будівництво та реконструкція споруд водопроводу та каналізації; будівництво, реконструкція, ремонт водопроводів та каналізацій.

Відтак, пошкоджена конструкція люку, є невід`ємною частиною системи водопостачання та каналізаційних мереж, яка знаходиться на балансі та у користуванні КП «Винниківське», перебуває на його утриманні та технічному обслуговуванні, у зв`язку з чим на КП «Винниківське», як балансоутримувача каналізаційних мереж, а не дороги, покладено обов`язок відшкодування шкоди.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року апеляційну скаргу КП «Винниківське» задоволено, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Винниківське» про відшкодування шкоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Винниківське» - 6892 гривень судових витрат.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна із наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 листопада 2021 року, було завдано механічних пошкоджень автомобілю марки «Volkswagen T4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Також встановлено і підтверджено представниками сторін в судовому засіданні, що причиною ДТП був неналежний стан люка оглядового колодязя, що знаходився на проїзній частині дороги.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 24 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до вказаної постанови Личаківського районного суду м.Львова від 24 лютого 2022 року, ОСОБА_2 , будучи посадовою відповідальною особою, не вжив заходів по утриманні люка водопровідно-каналізаційної мережі, своєчасно не виявив недоліки в її утриманні, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Суд також зазначив, що з відповіді директора КП «Винниківське» Хоми В.С. №516 від 17.12.2021 року на запит УПП у Львівській області ДПП вбачається, що станом на 27 листопада 2021 року відповідальним за технічну експлуатацію водопровідно-каналізаційних мереж, що знаходяться на балансі даного комунального підприємства, встановлення і збереження люків на оглядових ревізійних колодязях каналізаційної мережі був начальник аварійно-диспечерської служби КП «Винниківське» ОСОБА_2 ; 30 листопада 2021 року останнього було звільнено з роботи.

Відтак, як правильно визначив суд першої інстанції, відповідно до статті 18 Закону України Про автомобільній дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів с: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до абз. 16 статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» споруди дорожнього водовідводу - споруди, призначені для відводу поверхневих та грунтових вод від земляного полотна та проїзної частини (бокові канави, водовідвідні канави, нагірні канави, водопропускні труби, відкриті та закриті дренажні системи, зливова каналізація тощо).

Як наслідок, ні сам люк каналізаційної мережі, ні водопровідно-каналізаційна мережа в цілому, не є складовою дороги та дорожнього покриття.

Оскільки люк каналізаційної мережі (причина ДТП) не є складовою дороги, то з?ясування питання щодо відповідальних осіб за стан дороги та/або осіб, які здійснюють контроль за станом дороги, виходить за межі предмету доказування у цій справі.

Натомість, судом першої інстанції повною мірою досліджено питання того, хто відповідальний за утримання та технічне обслуговування водопровідно-каналізаційної мережі за адресою м.Львів-Винники, вул. Івана Франка, S1А, складовою якої був люк, що став причиною заподіяння шкоди.

На підставі аналізу норм статуту Відповідача, а також статті 15 Закону України «Про

благоустрій», встановлено, що основним напрямом діяльності Відповідача є зокрема будівництво та реконструкція споруд водопроводу та каналізації; будівництво, реконструкція, ремонт водопроводів та каналізацій.Відтак, пошкоджена конструкція люку, є невід?ємною частиною системи водопостачання та каналізаційних мереж, яка находиться на балансі та у користуванні Відповідача, перебуває на його утриманні та технічному обслуговуванні, у зв?язку з чим на Відповідача, як балансоутримувача каналізаційних мереж, а не дороги, покладено обов?язок відшкодувати шкоду Позивачу.

Поряд з цим, Відповідачем не доведено, що каналізаційний люк належить до елементів дороги саме в контексті питання дорожнього руху і його безпеки.

Посилання Відповідача на державні будівельні норми B.2.3-5-2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» неправильні, оскільки зазначений документ є спеціальним вузькопрофільним актом, який встановлює вимоги та норми до вулиць і доріг населених пунктів при їх будівництві, а не експлуатації (утриманні на балансі). Відповідно до п. І зазначених будівельних норм: «Ці будівельні норми встановлюють вимоги на проектування та будівництво вулиць і доріг населених пунктів.»

Відповідно до статті І Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

З огляду на зазначене визначення, підземні інженерні мережі (зокрема: каналізаційна мережа) не є складовою автомобільної дороги. Автомобільна дорога є лише «призначеною для прокладання підземних інженерних мереж». Такі мережі прокладаються окремо від автомобільної дороги та не виступають її частиною.

Як наслідок, посилання Відповідача на положення статті 9,24 Закону України «Про дорожній рух», статті 16,21 Закону України «Про автомобільні дороги» є нерелевантними, оскільки власники автомобільних доріг, вулиць, органи місцевого самоврядування не є відповідальними за утримання каналізаційних мереж.

Враховуючи вищенаведене, оскільки водопровідно-каналізаційна мережа не є складовою частиною доріг (не належить до споруд дорожнього водовідводу), то балансоутримувач дороги не відповідає на дорогах населених пунктів за утримання цих мереж, в тому числі і люку на дорогах, який є складовою частиною водопровідно-каналізаційної мережі, а не дороги.

Відтак, пошкоджена конструкція люку, є невід?ємною частиною системи водопостачання та каналізаційних мереж, яка знаходиться на балансі та у користуванні КП «Винниківське», перебуває на його утриманні та технічному обслуговуванні, у зв?язку з чим на КП «Винниківське», як балансоутримувача каналізаційних мереж, а не дороги, покладено обов?язок відшкодувати шкоду внаслідок ДТП.

Отже, з огляду на викладене, постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року не можна вважати законною та обґрунтованою, такою, що відповідає вимогам ЦПК України, принципам верховенства права та справедливості.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.