Справа № 214/1657/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заінтересовані особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту», ОСОБА_1 , Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду із заявою, де просить замінити стягувача у цивільній справі № 214/1657/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» заборгованості за договором №018 від 09 квітня 2021 року оренди майна з правом викупу станом на 28 січня 2022 року в сумі 66 697 грн. 53 коп. та судових витрат, посилаючись на відступлення права вимоги за вказаним договором. В обґрунтування вимог зазначено, що заочним рішенням суду від 27 лютого 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» заборгованість за договором №018 від 09 квітня 2021 року оренди майна з правом викупу станом на 28 січня 2022 року в розмірі 66 697 грн. 53 коп., та 1 860 грн. 75 коп. у рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору. Рішення суду не оскаржувалось, набрало законної сили, виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. 03 липня 2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023, відповідно до умов якого заявником набуто право вимоги за договором № 018 від 09.04.2021, у зв`язку з чим заявник просить задовольнити вимоги.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Представник заявника ТОВ «Росвен Інвест Україна» Владко Р.О. згідно прохальної частини заяви просить розгляд заяви здійснити без участі заявника.

Боржник ОСОБА_1 , Приватний виконавець Русецька О.О. та представник ТОВ «Будинок Колмфорту» заяв про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надали.

Враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі № 214/1657/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» заборгованість за договором №018 від 09 квітня 2021 року оренди майна з правом викупу станом на 28 січня 2022 року в розмірі 66 697 грн. 53 коп., з яких: сума боргу 43 748 грн. 00 коп., пеня 21 874 грн. 00 коп., інфляційні збитки 834 грн. 62 коп., 3% річних 240 грн. 91 коп. та 1 860 грн. 75 коп. рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII та пунктами 2.12, 2.13 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно частин 1,2,5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статтею 515 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перелік підстав матеріального правонаступництва, які спричиняють процесуальне правонаступництво, містяться в статті 37 ЦПК України, відповідно до якої воно можливе на будь-якій стадії процесу , в тому числі у зобов`язанні на стадії виконання .

03 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за договорами, в тому числі за договором № 018 від 09.04.2021.

Відповідно до пункту 3.1.3 право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за договором оренди. Разом з Правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у клієнта на момент переходу цих прав та передбачені цим договором.

Відомостей про визнання вказаного договору факторингу недійсним, суду не надано.

Таким чином, встановлено, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права кредитора до ОСОБА_1 за договором № 018 оренди майна з правом викупу від 09.04.2021, на законних підставах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 947/13503/21 (провадження № 61-7249св22) зазначив, що «апеляційний суд не звернув увагу, що заміна сторони у справі має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України; стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання».

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) та у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 502/583/16-ц (провадження № 61-7516св22).

Ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Згідно наданих до суду письмових доказів, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 21 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження № 73390333 з виконання виконавчого листа № 214/1657/22, станом на дату розгляду справи виконавче провадження зупинено. За таких обставин, враховуючи викладене, вказана заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 34, під.3, каб. 503) у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі № 214/1657/22 (провадження № 2/214/2190/23) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» заборгованості за договором №018 від 09 квітня 2021 року оренди майна з правом викупу станом на 28 січня 2022 року в розмірі 66 697 грн. 53 коп., та суми в розмірі 1 860 грн. 75 коп. у рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору, його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд.6).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2024 р.

Суддя А.В. Ткаченко