Справа № 288/2371/23
Провадження № 2/288/62/24
30 грудня 2024 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
з участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності,
ОСОБА_1 (далі позивач-1), ОСОБА_2 (далі позивач-2), звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі відповідач-1), ОСОБА_4 (далі відповідач-2) про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, посилаючись на те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ 063175 виданого 8 листопада 2004 року, позивачі є співвласниками земельної ділянки площею 4,4847 га, яка розташована на території с. Ставище Житомирського району Житомирської області, має цільове призначення для' ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по 1/3 частки за кожною. Іншим співвласником 1/3 частки даної земельної ділянки є ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після його смерті спадщину прийняли його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .
Згідно відомостей, які містяться у Витязі зі Спадкового реєстру №73691284 від 23.08.2023 року, після смерті брата ОСОБА_5 заведена спадкова справа Четвертою київською державною нотаріальною конторою.
Відповідачі прийняли спадщину, однак спадкових прав не оформили та не мають наміру цього робити.
Зважаючи на це Позивачі позбавлені можливості володіти та розпоряджатися земельною ділянкою, зокрема, укладати договір оренди на вказану земельну ділянку, так як відсутній один із її співвласників.
За вказаних обставин позивачі мають право та вимушені виділити у власність по 1/3 належні їм частки із земельної ділянки, так як позбавлені це зробити шляхом укладання відповідного договору між співвласниками.
Доказом можливості поділу земельної ділянки є схема розподілу земельної ділянки виготовлена сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_6 .
ОСОБА_1 1/3 частку вказаної земельної ділянки згідно схеми розподілу земельної ділянки № НОМЕР_1 - площею 1.4949 га;
ОСОБА_2 1/3 частку вказаної земельної ділянки згідно схеми розподілу земельної ділянки № НОМЕР_2 - площею 1.4949 га.
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 1/3 частку вказаної земельної ділянки згідно схеми розподілу земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 1.4949 га.
Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду телефонограму в якій просив справу розглядати без його участі та без участі позивача.
Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів.
Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Частина 4 статті 223 ЦПК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.
Згідно статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. /а.с.6/
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 своїми заявами від 11 серпня 2020 року, посвідченими державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, зареєстрована в реєстрі за № 1-446, відмовились від належної їм частки спадкового майна, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_5 . /а.с.7-8/
Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23 серпня 2023 року, в спадковому реєстрі Четвертою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу № 357/2009, яка досліджено судом та відповідно до якої, спадкоємцями майна ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . /а.с.9-11, 95-132/
Можливості поділу земельної ділянки підтверджується схемою розподілу земельної ділянки виготовленої сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_6 , земельна ділянка площею 4.4847 га, ділиться на 3 земельні ділянки: ділянка № НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) НОМЕР_5 , ділянка № НОМЕР_2 ( ОСОБА_2 ) НОМЕР_5 , - ділянка № НОМЕР_3 ( ОСОБА_5 ) 1.4949 га. /а.с.12/
Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13 кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до ст.126 того ж кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5.
Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право.
Судом досліджено матеріали спадкової справи № 357/48119683, /а.с.96-132/ заведеної до майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З якої встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , є його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Проте, спадщину, яка складається із 1/3 частки земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ 063175 виданого 8 листопада 2004 року, площею 4,4847 га, яка розташована на території с. Ставище Житомирського району Житомирської області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Відповідачі після смерті батька не прийняли та не оформили у встановленому законом порядку, а тому позов в частині виділення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 1/3 частку вказаної земельної ділянки згідно схеми розподілу земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 1.4949 га, є необґрунтованим, а тому в даній частині позову, суд відмовляє.
Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, Позивачі мають право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 11, 16, 183, 316, 317, 319, 325-328, 356-358, 361, 364, 367 ЦК України; статтями 125-126 ЗК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), Пунктом 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5; статтями 86, 89 ЗК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України; суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності задовольнити частково.
ОСОБА_1 1/3 частку вказаної земельної ділянки згідно схеми розподілу земельної ділянки № НОМЕР_1 - площею 1.4949 га;
ОСОБА_2 1 /3 частку вказаної земельної ділянки згідно схеми розподілу земельної ділянки № НОМЕР_2 - площею 1.4949 га.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко