465/4632/24
2-с/465/319/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 Франківський районний суд м. Львова у складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Швед О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.06.2024,

в с т а н о в и в:

28.06.2024 Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ у справі №465/4632/24, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» борг на загальну суму 7 286,55 гривень, та стягнуто з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 302,80 гривень.

16.12.2024 боржник ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 28.06.2024 у справі №465/4632/24. Крім того, просить поновити йому строку для подання заяви про скасування судового наказу та здійснити поворот виконання судового наказу.

В обґрунтування заяви про скасування судового наказу посилається на те, що 05.12.2024 він отримав у суді судовий наказ, вимоги стягувача по якому є неправомірними та необґрунтованими. Зазначає, що відсутній підписаний із заявником заява-приєднання до публічного договору, також не надано суду договір про надання житлово-комунальних послуг та докази його направлення заявнику, як споживачу цих послуг від Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» з централізованого опалення, послуги не могли йому бути надані у зв`язку з відсутністю, як у нежитловому так і у житловому приміщенні у кв. АДРЕСА_1 тепловикористальної установки комплекс обладаннян (пристроїв), що використовує теплову енергію (теплоносій) для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, технологічних або комунально-побутових потреб, а отже відсутністю факту отримання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води від Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» є очевидною. Відтак зазначає, що він не користувався і не користується житлово-комунальними послугами, наданими стягувачем. Крім цього, зазначає, що він від приватного виконавця дізнався про видачу судового наказу від 28.06.2024у справі №465/4632/24, після чого 26.11.2024 зареєстрував у суді заяву про видачу такого наказу, та отримав судовий наказ (копію) з доданими до нього документами 05.12.2024 в канцелярії суду, що на його думку є підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки пропущений такий строк незалежного від нього причин. Водночас, з метою розблокування банківських карток, він фактично виконав судовий наказу від 28.06.2024у справі №465/4632/24, що стверджується платіжною інструкцією на переказ готівки №2.72652549.1 від 12.11.2024, а просить здійснити поворот виконання судового рішення, та стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на його користь кошти, зазначені у судовому наказі у розмірі 7 286,55 гривень за теплопостачання та судового збору у розмір 320,80 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 151,40 гривень при розгляді заяви про скасування судового наказу. Враховуючи наведене, просить заяву задоволити.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що боржнику слід поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, як такий, що пропущений з поважних причин через несвоєчасність отримання копії судового наказу від 28.06.2024, виданого Франківським районним судом м. Львовау справі №465/4632/24, а викладені в заяві Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу вимоги потребують додаткового дослідження. Тому судовий наказ про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги підлягає скасуванню.

Одночасно з заявою про скасування судового наказу подано заяву про поворот виконання судового наказу від 28.06.2024,виданого Франківським районним судом м. Львова у справі №465/4632/24.

Щодо вирішення питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Питання повороту виконання рішення регламентовані нормою статті 444 ЦПК України, яка розташована у розділі VI "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)".

За приписами ст. 171 ч. 3 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу, яка, своєю чергою, передбачає правила вирішення питання про поворот виконання рішення, за змістом яких поворот може мати місце щодо рішення, яке реально виконувалося, на виконання якого вчинялися реальні дії (стягувалися кошти, передавалося майно тощо), проте, в подальшому таке рішення було скасоване, переглянуте і за наслідками перегляду рішення є необхідність повернути боржнику за його заявою раніше фактично одержане (стягнуте) з нього (ст. 444 ч.ч. 1, 2, 3, 4, 6 ЦПК України).

У постанові від 24 вересня 2020 у справі № 818/678/17 Верховний Суд ґрунтуючись, на висновках Конституційного Суду України у справі № 1-25/2011 (рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011), висловив правову позицію про те, що поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника; воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили; його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням; інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

За загальними правилами доказування згідно статті 81 ЦПК України, на кожну сторону покладається обов`язок довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, заявником до заяви долучено до заяви лише копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2.72652549.1 від 12.11.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_1 оплатив кошти у розмірі 9137,38 гривень, де зазначено отримувач: приватний виконавець Сокіл Віталія Іванівна, назва послуги: сплата за товари/послуги та зазначено назва послуги: сплата витрат по ВП 76523709 ОСОБА_1 .

Проте, до заяви заявником не долучені докази, що оплата коштів відбулась саме за цим наказом. Окрім того, доказів, які б підтверджували перерахування грошових коштів на користь стягувача, заявником не надано.

Крім цього, заявник до клопотання не долучив постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №76523709 від 11.11.2024, на яку заявник покликається у клопотанні.

Отже, у справі, що розглядається, процесуальні підстави для повороту виконання судового наказу відсутні, оскільки вказане клопотання подано передчасно, матеріали заяви не містять належних та допустимих доказів про розмір грошових коштів, які були отриманні стягувачем в порядку виконання судового наказу та на якій правовій підставі.

Також суд звертає увагу на загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, викладені у статті 183 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Всупереч вимог наведених норм заявником до клопотання про поворот виконання судового рішення не додано доказів направлення клопотання про поворот виконання іншим учасникам справи, зокрема стягувачу.

Відповідно до ч. 4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що заява про поворот виконання судового наказу, подана на стадії виконання судового рішення без додержання встановлених вимог передбачених ст. 183, ст.444 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення її без розгляду.

При цьому заявник вправі звернутися для вирішення цього питання окремо від заяви про скасування судового наказу до Франківського районного суду м. Львова після долучення відповідних доказів щодо виконання саме судового наказу від 28.06.2024,виданого Франківським районним судом м. Львова у справі №465/4632/24.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Отже, вимоги ОСОБА_1 , щодо стягнення сплаченого судового збору у розмірі 151,40 гривень задоволенню не підлягають, оскільки його розгляд в процесуальному порядку, визначеному ст.170,171 ЦПК України для розгляду заяви про скасування судового наказу не передбачений. Судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст. 127, 164, 170 -171, 183, 247, 259-260, 444 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу від 28.06.2024, виданого Франківським районним судом м. Львова у справі №465/4632/24.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.06.2024, виданого Франківським районним судом м. Львова у справі №465/4632/24 задоволити.

Судовий наказ від 28.06.2024,виданий Франківським районним судом м. Львова у справі №465/4632/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» боргу на загальну суму 7 286,55 гривень, та про стягнення з боржника на користь стягувача судового збору у розмірі 302,80 гривень - скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Клопотання ОСОБА_1 в частині повороту виконання судового наказу від 28.06.2024, виданого Франківським районним судом м. Львова у справі №465/4632/24 повернути без розгляду.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судових витрат.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику.

Ухвала в частині повороту виконання судового наказу, може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кушнір Б.Б.