справа № 208/6708/14-ц
№ провадження 6/208/317/24
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Матюхіної І.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Матюхіна Ірина Сергіївна звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Матюхіної І.С. знаходиться виконавче провадження №56527956 з виконання виконавчого листа №208/6708/14 виданий 19.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 452279,41 грн заборгованість за кредитом; 137371,15 грн заборгованість по відсотках; 79882,57 грн заборгованість за пенею; 3654,00 грн сума судового збору, а всього 673187,13 грн..

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України.

Виконавцем 04.06.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або винесено до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки боржнику за договором іпотеки належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з`явилась, про причини неявки не повідомила виконавця.

ОСОБА_2 згідно відповідей ДПС не працевлаштована, згідно інформації ЄДР боржниця є фізичною особою підприємцем, однак кошти по рішенню суду не сплачує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 25.07.2024 року повідомлено про те, що в Державній прикордонної служби України відсутні дані щодо перетину державного кордону боржником ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , неодноразово перетинав державний кордон України.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Артем Квашин в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання без його участі.

Сторони виконавчого провадження в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомляли, клопотань чи заяв від сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 04 червня 2018 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петровим Олександром Вікторовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56527956, при примусовому виконанні виконавчого листа №208/6708/14 від 19.05.2018р., що видав Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

В матеріалах справи міститься супровідний лист №19344/2 від 04.06.2018 року, відповідно до якого Заводський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направив для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2018р. на адресу боржника ОСОБА_2 .

В матеріалах справи містяться два виклики державного виконавця вих. 10857/2 від 08.04.2019 року, №78025 від 25.07.2024 року без будь-яких доказів направлення останніх за адресою проживання боржника, що позбавляє суд можливості встановити факт обізнаності боржника ОСОБА_2 про вчинення відносно неї дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа №208/6708/14 від 19.05.2015р., що видав Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Відповідно до копії актового запису про шлюб №211 від 12 червня 2013 року вбачається, що ОСОБА_2 змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, втручання у право фізичної особи на свободу пересування, яке ґрунтується на ст.441 ЦПК України та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

При цьому, саме по собі невиконання рішення суду не є належною підставою для застосування до боржника фізичної особи обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки має бути доведено саме ухилення такої особи від його виконання, тобто вчинення умисних дій.

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В матеріалах подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 відсутні докази на підтвердження того, що боржником було отримано: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56527956 від 04 червня 2018 року; відсутні докази направлення даної постанови боржнику.

Також в матеріалах справи містяться виклики державного виконавця вих. 10857/2 від 08.04.2019 року, №78025 від 25.07.2024 року без будь-яких доказів направлення останніх за адресою проживання боржника, що позбавляє суд можливості встановити факт обізнаності боржника ОСОБА_1 про вчинення відносно неї дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа №208/6708/14 від 19.05.2015р., що видав Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суд зауважує, що за матеріалами подання немає жодного доказу того, що боржник ОСОБА_1 повідомлена про відкриття самого виконавчого провадження, що їй державним виконавцем надано строк на добровільне виконання судового рішення, що вона повідомлена про примусове виконання судового рішення, що вона викликалась до державного виконавця.

Державним виконавцем на надано доказів вжиття можливих заходів з примусового виконання рішення, попередження боржника про можливе застосування обмеження у праві виїзду за межі України у разі невиконання зобов`язання, а також доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, суд приходить до висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладених на нього зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 12, 81, 258, 260, 261, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Матюхіної І.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Похваліта С. М.