СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1192/24
Провадження №2/547/466/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області, головуючий суддя В.Ф.Харченко, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки,

представник позивача ОСОБА_1 адвокат С.С.Лисенко,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат С.С.Лисенко звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (далі ТОВ "ДВК Агро") про розірвання договору оренди землі б/н, укладеного 11.08.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ "ДВК Агро" щодо оренди земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер :00:002:0551, строком на 15 років, через невиконання ТОВ "ДВК Агро" своїх обов`язків щодо своєчасності та повноти сплати орендної плати.

В обґрунтування позову зазначає, що за договором оренди землі від 11.08.2020 відповідач користується належною позивачеві на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер :00:002:0551, площею 2,0 га, строк оренди 15 років. Щорічна орендна плата складає 8700,00 грн, сплачується не пізніше 31 грудня звітного року. Відповідач не сплатив позивачеві орендну плату за користування землею у 2022-2023 роках. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 29.07.2024 у цивільній справі № 547/678/24 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: стягнуто з відповідача ТОВ "ДВК Агро" на користь ОСОБА_1 17400,00 грн не сплаченої за 2022 рік і за 2023 рік орендної плати, 3391,87 грн інфляційних витрат та пені, 5000,00 грн моральної шкоди. Позивач на даний час коштів не отримав.

Ухвалою від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк скласти і подати відзив на позов.

19.11.2024 і 26.11.2024 відповідач копію ухвали суду від 18.11.2024, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав в свій електронний кабінет і на свою електронну пошту, що є їх належним врученням відповідачеві (а.с. 36, 38, 41).

Відповідач в установлений судом строк письмовий відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав.

Станом на 26.12.2024 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача.

Вказані обставини не перешкоджають розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220085961 від 12.08.2020 позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0 га на території Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:002:0551 (а.с. 22).

Згідно договору оренди землі б/н від 11.08.2020 позивач передав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в оренду відповідачеві на строк 15 років; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8700,00 грн за рік; орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року, крім оплати орендної плати за перший рік використання (а.с. 23-25).

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 29.07.2024 у цивільній справі № 547/678/24, яке набрало законної сили, встановлено, зокрема, що відповідач не сплатив позивачеві орендну плату за договором оренди землі за 2022 і за 2023 роки; стягнуто 17400,00 грн заборгованої орендної плати тощо (а.с. 12-20).

Отже відповідачем не виплачено позивачеві орендну плату за 2022 і 2023 роки за договором оренди землі від 11.08.2020.

Відповідно до п. 33 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 629, ст. 651 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України "Про оренду землі".

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України від "Про оренду землі" орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Ураховуючи те, що судом встановлено систематичну несплату відповідачем орендної плати за 2022 і 2023 роках, що є істотним порушенням умов договору оренди, а також ураховуючи що п. 33 договору оренди землі передбачає можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (у цій справі не сплата орендної плати за 2 роки) позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі від 11.08.2020 є законними і обґрунтованими. Відтак суд повністю задовольняє позов повністю.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_1 від 29.02.2016 (а.с. 27).

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір").

Отже позивач звільнений від сплати судового збору.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Згідно п.п. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК).

Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги немайнового характеру, від сплати якого звільнено позивача, складає 1211,20 грн (3028,00 0,4).

З урахуванням задоволення позову немайнового характеру весь судовий збір від сплати якого звільнено позивача, має бути стягнутий з відповідача на користь держави.

Всього суд стягує з відповідача на користь держави 1211,20 грн витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272-274, 351, 352, 354, 355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов повністю.

Договір оренди землі, що укладений 11.08.2020 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" щодо оренди земельної ділянки, площею 2,0 га, кадастровий номер :00:002:0551, на строк 15 років, розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" 1211,20 грн судового збору на користь держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (місцезнаходження: Полтавська обл., Кременчуцький р-н, Семенівська ТГ, с. Новий Калкаїв, вул. Гагаріна, 31; ідентифікаційний код 41256598).

Повне рішення складене 26.12.2024.

Суддя В.Ф.Харченко