печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

приватного виконавця: Генного Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Генного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Генний Дмитро Анатолійович (далі - приватний виконавець Генний Д.А.) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за меді України боржника ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ).

В обґрунтування зазначеного подання приватний виконавець зазначив, що на виконанні у приватного виконавця Генного Д.А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року по справі № 757/30515/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 10-29/5502 в розмірі 422 492,77 доларів США та за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5887 в сумі 248 520,57 доларів США.

З дати набрання законної сили судовими рішеннями та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник суму боргу на користь стягувачів не сплатив; жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання судових рішень.

Про обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (непереборної сили, події тощо) або про інші підстави, внаслідок виникнення яких боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження» та які можуть бути підставою для відкладення виконавцем проведення виконавчих дій боржник не повідомив та з письмовими заявами до виконавця не звертався.

Таким чином, боржник фактично ігнорує законні вимоги державного виконавця та ухиляється від виконання судових рішень, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Приватний виконавець вважає, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовими рішеннями. Іншого дієвого механізму змусити боржника виконати судові рішення діюче законодавство не містить, а тому саме з метою виконання судових рішень, приватний виконавець вважає за необхідне застосувати до боржника таку міру примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за кордон.

Відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судовому засіданні приватний виконавець підтримав вимоги подання про тимчасове обмеження у виїзді боржника за межі України, просив задовольнити.

Вислухавши пояснення приватного виконавця, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що постановою 05.11.2020 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3. В рамках здійснення виконавчих дій за рахунок реалізації майна боржника було частково виконано рішення суду, залишок боргу складає 648 846,47 грн.

У рамках виконавчого провадження № НОМЕР_3 приватним виконавцем отримано відповідь на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 05.11.2020 року по 22.01.2024 року дев`ять разів перетинала державний кордон України, що може свідчити про те, що боржником витрачаються значні кошти, які могли бути направлені на погашення заборгованості перед стягувачем.

Постановою від 07.02.2024 року виконавчий лист № 757/30515/15-ц повернуто стягувачу.

15.03.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, арешт майна боржника, арешт коштів боржника, стягнення основної винагороди приватного виконавця, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановами від 15.03.2024 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника в межах суми заборгованості та накладено арешт на кошти боржника, що містять на рахунках відкритих боржником в банківських установах України.

З метою виявлення майна, що зареєстроване за боржником на праві приватної власності та встановлення його місця знаходження до державних установ та органів направлено запити: МВС, ПФУ, ДПС.

Згідно з відповіддю ДФС боржник не має відкритих рахунків. Згідно з відповіддю фінансових установ встановлено, що кошти на рахунках боржника відсутні.

Згідно повідомлення Головного управління Держпраці у Донецькій області боржник не є власником будь-яких технологічних транспортних засобів.

Згідно повідомлення Головного управління Держпродспоживслужби боржник не має зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.

Згідно з відповіддю з Регіонального сервісного центру за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

Згідно з відповіді з Державної інспекції архітектури та містобудування України інформації, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за боржником не виявлено.

Згідно з відповіді з Національної комісії цінних паперів та фондового ринку за боржником відсутні серед власників пакетів голосуючих акцій.

Згідно інформації, наданими обласними управліннями Держгеокадастру, земельні ділянки боржником не реєструвалися.

Державним виконавцем вчинялись дії та вживались усі можливі заходи для реального, своєчасного ефективного виконання судових рішень, однак у зв`язку з тим, що боржник самостійно борг не сплачує, а також має можливість уникнути від його сплати шляхом виїзду за межі України, виникла необхідність у тимчасовому обмеженні права такого виїзду.

З дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, з жодними заявами боржник до державного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.

Одночасно слід зазначити, що боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте виїздом приватного виконавця було встановлено, що за даною адресою відсутній житловий будинок.

Виїздом приватного виконавця від 16.10.2024 року за місцем можливого

фактичного проживання боржника: АДРЕСА_2 , для перевірки майнового стану було встановлено, що двері у квартиру зачинено, на дзвінки у дзвінок вхідних дверей квартири ніхто не відчинив, про що було складено відповідні акти.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як визначено у ч.ч. 1-4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Як визначено у ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що громадянин України, який має паспорт, у разі, коли існують обставини, що обмежують відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право його виїзду за кордон, зобов`язаний здати свій паспорт на збереження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання у місячний термін після виникнення таких обставин. За наявності достатніх підстав паспорт, що зберігається в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, повертається у 10-денний термін з моменту звернення громадянина або його законного представника.

Пунктом 2 частини 1 статті 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, що має паспорт, може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», також може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон громадянин України, що ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За таких обставин, враховуючи невиконання боржником судового рішення щодо стягнення значної суми грошових коштів заборгованості за кредитним договором, умисне ухилення боржника від його виконання, а також приймаючи до уваги, що боржник, не виконуючи рішення суду має можливість здійснювати виїзди за межі України, суд дійшов висновку про задоволення подання державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-22, 259-261, 353-355, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Генного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного фактичного виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року у цивільній справі № 757/30515/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 27.11.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький