Єд. унік. № 243/7105/24
Провадження № 2/243/1731/2024
27 грудня 2024 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Дюміної Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2
вимоги позивача: про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав,
учасники справи не з`явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 03 вересня 2024 року орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування, переміщеної з території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій, або батьки якої перебувають на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні)/ тимчасово окупованій території від 18.04.2024, складений провідним фахівцем відділу 6 державно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Донецькій області ОСОБА_4 , старшим інспектором сектору ЮП Краматорського РУП капітаном поліції Сандульським Є.В., головним спеціалістом відділу профілактичної роботи та соціального захисту дітей ССД Вербською О.В., 17 квітня 2024 року виявлена дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на тимчасово непідконтрольній території України. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 17.04.2024 № 1/102, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Згідно розпорядження начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 25.04.2024 № 846 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Згідно заяви ОСОБА_5 , наданої до Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 07.07.2024, батьки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконують належним чином батьківські обов`язки. З батьком дитини - ОСОБА_2 немає ніякого зв`язку. Мати дитини - ОСОБА_1 неодноразово мала приводи до поліції та примусово лікувалася в психіатричному диспансері. В лютому ОСОБА_1 відновилася в своїх батьківських правах і в ОСОБА_6 було передано дитину матері та всі речі, які були придбані нею для дитини. За два місяця перебування дитини з матір`ю, всі дитячі речі, придбані нею для онука, зникли, дитина вдруге потрапила до мене без одягу, взуття, ноутбука, за яким він повинен був дистанційно навчатися. Зараз онук просить його захистити, насамперед, від матері.
Після того, як дитину повернули матері, він став її боятися, так як виникла загроза його життю та здоров`ю. Також хлопець повідомив, що його мати продала його ноутбук, на якому він навчався у школі, зник його мобільний телефон. Будучи в неадекватному стані, мати била сина і нецензурно висловлювалася на його адресу, принижуючи та ображаючи дитину. Останній раз сильно побила залізною трубою від пилососу та вкрала гроші, які ОСОБА_7 збирав для особистих потреб. Батьки не створили належних умов для виховання та розвитку, не турбується про життя та здоров`я сина, не цікавиться його життям, не надає жодного виду допомоги.
З метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, орган опіки і піклування посилаючись на положення ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.150, 170 СК України позивач просив постановити рішення суду, яким відібрати від відповідачів їх малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представник позивача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, та просила задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Відповідно до ухвали суду від 09 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання.
4. Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.
5. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
7. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого (повторно) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 .
8. Згідно акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування, переміщеної з території, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій, або батьки якої перебувають на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні)/ тимчасово окупованій території від 18.04.2024, складений провідним фахівцем відділу 6 державно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Донецькій області ОСОБА_4 , старшим інспектором сектору ЮП Краматорського РУП капітаном поліції Сандульським Є.В., головним спеціалістом відділу профілактичної роботи та соціального захисту дітей ССД Вербською О.В., 17 квітня 2024 року виявлена дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на тимчасово непідконтрольній території України.
9 .Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 17.04.2024 № 1/102, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.
10. Згідно розпорядження начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 25.04.2024 № 846 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 24.05.2024 № 1049 «Про встановлення опіки над малолітньою дитиною», малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано під опіку рідної бабусі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
11. Згідно заяви ОСОБА_5 , наданої до Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 07.07.2024, батьки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконують належним чином батьківські обов`язки. З батьком дитини - ОСОБА_2 немає ніякого зв`язку. Мати дитини - ОСОБА_1 неодноразово мала приводи до поліції та примусово лікувалася в психіатричному диспансері.
12. Відповідно до заяви, наданої малолітнім ОСОБА_3 від 07.07.2024, він просить допомоги у вирішенні питання щодо встановлення опіки над ним бабусею ОСОБА_5 , так як йому соромно за свою матір, він не може з матір`ю нормально навчатися та жити. Малолітній пише, що в 2020 році за сварку та бійку з поліцейськими в місті Львові, його матір забрали на примусове лікування, а він був влаштований тимчасово до дитячого будинку. Після лікування, мати забрала дитину без дозволу з дитбудинку та вкрала там телефон.
13. Відповідно до листа від 04.07.2024 № 5084/205/04-2024, наданого відділом поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, проведеною перевіркою встановлено, що громадянка ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності: - 28.03.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортним засобом в стані сп`яніння); -29.03.2024 за ч. 1 ст. 178 КУпАП (Поява в громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння); - 29.03.2024 за ст. 185 КУпАП (Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського); - 07.04.2024 за ст. 178 КупАП (Поява в громадських місцях в стані алкогольного сп`яніння). Відносно громадянки ОСОБА_1 до відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області звертались зі скаргами громадяни м. Слов`янська, а саме: - 25.05.2024 громадянка ОСОБА_1 пошкодила вікно магазину Перехрестя, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . - 11.04.2024 гр. ОСОБА_1 погрожувала фізичною розправою гр. ОСОБА_8 та її родині; - 10.04.2024 громадянка ОСОБА_1 в магазині Перехрестя, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , поводила себе неадекватно, говорила нісенітниці та роздягалася.
14. Згідно відомостей отриманих на запит суду від структурного підрозділу КНП «МЦПЛЗ М. КРАМАТОРСЬК» у м. Слов`янськ від 11.09.2024 вих. № 4/497, ОСОБА_1 не перебуває на обліку у лікаря нарколога у їхньому закладі.
15. Висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області визнано доцільним відібрати малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від його батьків : ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
V. Оцінка суду.
16. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
17. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
18. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
19. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.
Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.
20. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.
21. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.
22. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.
Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
23. За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
24. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
25. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
26. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19 (провадження № 61-9754св20), 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 (провадження № 61-7357св21).
27. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини. З іншої сторони відповідачами в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.
28. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_9 , адже вони є батьками з низьким виховним потенціалом, неналежним чином виконують батьківські обов`язки, не забезпечують медичного догляду сину, харчування. Відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання своєї дитини, не створили належних умов для її розвитку, дитина виховується бабусею без їх догляду, уваги та любові. З огляду на встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням думки дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
29. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
30. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
31. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Таким чином, при розгляді зазначеної справи об`єктом справляння судового збору є вимога про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів.
32. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із зазначеними вимогами, тому з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу окремо.
33. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
34.Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн.
35. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2 422,40 грн. (3 028 х 0,8) за кожну позовну вимогу, який слід стягнути з відповідачів на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71, 170 Сімейного кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав в задовольнити.
2. Відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Суддя Н.О. Дюміна