Справа № 307/4428/22
Провадження № 2/307/888/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Немеш Д.І.,

за участю представника позивача, адвоката - Батрин С.В.

представника відповідача, адвоката - Романюк О.П.

представника третьої особи - Андрійцьо О.М.,

розглянуши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Батрин С.В. звернулася в суд з позовною заявою до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що позивачка впродовж 15 років орендує спірне комунальне нерухоме майно - приміщення Аптеки №29 площею 100,25 кв.м., що розташоване у АДРЕСА_1 . Вказане майно вона орендує на підставі договору оренди укладеного 12.01.2007 між позивачкою - ФОП ОСОБА_1 та Комунальним підприємство «Центральна районна аптека №14 м. Тячів Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація». Стверджуючи, що за умовами вказаного договору оренди, строк оренди нерухомого майна спливав тільки 30.04.2023. Однак до закінчення вказаного строку, в порушення умов договору, без дострокового припинення договору, без вилучення нерухомого майна з користування у передбаченому порядку, без оцінки поліпшень, без складання акту, орендодавець - відповідач, КП «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради розпочав процедури та передав орендоване позивачкою нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_2 .

Вказаний об`єкт нерухомого майна, позивачка - ФОП ОСОБА_1 використовує за призначенням та для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами. Стверджує, що в момент первісного передання у оренду приміщень Аптеки №29, такий об`єкт мав загальну площу 196,95 кв.м., та на момент його передання в оренду відповідачу ОСОБА_2 , площа такого складала вже 467,16 кв.м.

Окрім цього в обґрунтування позовних вимог стверджує, що спірне нерухоме майно - будівля Аптеки № 29 загальною площею 447,76 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , передане в подальшу оренду, з порушення виключної компетенції громади та обласної ради, неналежним суб`єктом з управління комунальним майном, на підставі підзаконних актів та рішень, які суперечать закону, всупереч встановленому порядку до процесу передачі майна у оренду, незважаючи на чинний договір оренди з позивачкою, з повідомленням недостовірної інформації про спірне майно та з порушенням вимог до організації та проведення електронного аукціону.

Позиція Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зокрема, мотивована тим, що функцію управління комунальним майном Закарпатської області може здійснювати винятково орган місцевого самоврядування або його органи - структурні підрозділи, повноваження з управління комунальним майном не можуть бути делеговані комунальній установі, суб`єкту господарювання, у даному випадку, Комунальній установі "Управлінню спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради. Вважає, що Комунальна установа "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради не може вважатися повноважним органом, який відповідно до Конституції України може здійснювати повноваження з управління майном спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, та міст Закарпатської області. Майно спільної власності територіальних громад Закарпатської області не може перебувати на праві оперативного управління установи, оскільки щодо такого майна може здійснюватися управлінська функція. Зазначає, що орендодавцями комунального майна є органи, що уповноважені місцевими радами управляти майном або комунальні установи - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одну установу. Комунальна установа вправі здійснювати функції орендодавця винятково відносно майна, що передано безпосередньо їй на праві оперативного управління, яке за розміром не перевищує 200 квадратних метрів.

Позивачка також стверджує про порушення порядку вилучення спірного майна у попереднього балансоутримувача. Вказує, що рішення Закарпатської обласної ради «Про вилучення та передачу нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальної власності області)» від 13.12.2018 №1368 не містить відомостей про те, що будівля Аптеки № 29 загальною площею 447,76 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 вилучалося у КП "Центральна районна аптека № 14 м. Тячів ЗОВО "Фармація" та передавалося на баланс Комунальної установи.

На переконання позивачки, на момент прийняття спірних рішень, будівля Аптеки №29 за адресою: АДРЕСА_1 перебувала у строковому платному користуванні Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а строк дії договору оренди було продовжено до 30.04.2023.

Обчислюючи строк дії укладеного нею 12.07.2007 договору оренди вказує, що умовами цього договору передбачено, що строк користування майном обумовлено моментом його фактичного отримання у користування, а тому оскільки майно, позивачці було передано у користування тільки 30.09.2008, відтак перший визначений договором строк користування майном (2 роки 11 місяців), сплив 30.08.2011. В подальшому з огляду на те, що між сторонами не існувало заперечень щодо продовження оренди на тих самих умовах, наступний строк користування майном становить 30.04.2023.

Також позивачка посилається на те, що орендодавець передаючи ОСОБА_2 в оренду майно, не оглядав цей об`єкт, а відтак не встановив вартість поліпшень на відшкодування яких відповідно до вимог ст. 598 ЦК України та умов п. 7.3 договору оренди, має право позивачка.

Вважає, що оспорюваним договором порушено переважне право позивачки, оскільки передання майна у подальшу оренду до настання 30.04.2023, позбавило позивачку права на продовження договору у порядку ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого гарантовано, що договори оренди комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені. Також порушено порядок зміни сторони (кредитора) у орендному зобов`язанні, оскільки орендареві не було доведено про зміну орендодавця та порушено положення ст. 770 ЦК України та ст. 23 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 №2269-ХІІ, щодо переходу до нового власника прав і обов`язків за договором оренди та збереження договору оренди для нового власника.

Позивач також вказує, що відповідачем було порушено порядок визначення розміру орендної плати та розміру гарантійного внеску та рішення компетентного органу про визначення переможця аукціону та про укладення оскаржуваного договору, не приймалося. Вказуючи на поновлення на посаді начальника комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Боршовської О.В. на підставі рішення суду ухваленого у цивільній справі № 308/5864/18, вважає неповноважність керівника цієї комунальної установи Малик Ю.Л. та нового керівника Громовий.

Посилаючись на положення ст.203, 215, 228 ЦК України вказує на недійсність правочину та просить визнати недійсним договір оренди нерухомого майна №05-07-01/88, укладений 19.08.2022 між Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 .

Представник відповідача Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, Попов О. подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві вказував, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що твердження позивача про те, що оспорюваний договір оренди укладено до закінчення строку користування майном позивачем, відсутність доказів дострокового припинення права користування та порушення орендарем переважних прав позивача на укладення договору є безпідставними, оскільки договір оренди укладений 12.01.2007 строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 01.01.2007 (п. 3.1. Договору оренди), а тому, строк його дії завершився 30.11.2009 та після його неодноразового продовження останній строк його дії був період з 01.09.2018 по 31.07.2021 включно.

Посилаючись на приписи пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до яких договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені, вказують, що строк дії договору оренди укладеного 12.01.2007 до 31.07.2021 припав, саме у період після настання якого (з 01.07.2020) внесення змін до договорів оренди, укладених до набрання чинності тим Законом, у частині продовження строку їх дії не вносяться, а також по закінченню терміну, на їх було укладено, продовжуються або переукладаються виключно на умовах та порядку, визначених чинним законодавством. Відтак вважають що, орендоване майно мало бути повернуто з 01.08.2021, а право користування нерухомим майном закінчилось з 01.08.2021.

Посилаючись на вказану обставини, стверджують, що наступна пролонгація договору оренди не була можливою та відповідно до статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавець зобов`язується розмістити в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду та провести процедуру аукціону на право оренди майна або передати об`єкт в оренду без проведення аукціону. Однак позивачем не вживалися у встановленим чинним законодавством заходи щодо прийняття участі у електронних аукціонах на продовження, так і на укладення договору оренди, а тому не було порушено переважного права позивача на продовження договору оренди.

Стверджують, що звертаючись до суду з позовом, позивачем не зазначено конкретних фактів порушення його майнових прав та інтересів внаслідок укладення оспорюваного позивачем договору оренди, та не доведено, що в результаті визнання його недійсними його права будуть захищені та відновлені, що є достатньою підставою для відмови у позові.

Посилаючись на прийняте Закарпатською обласною радою 30.11.2017р. рішення № 985 від 30.11.2017р. «Про врегулювання окремих питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області», яким створено юридичну особу публічного права - Комунальну установу «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради шляхом перетворення КП «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» та затверджено Положення про Комунальну установу «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та визначено коло делегованих їй повноважень обласної ради, а також рішення Закарпатського окружного адміністративного суду ухваленого 26 квітня 2018 року у справі № 807/2025/17, вказують про безпідставність тверджень позивача, щодо відсутності у Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, повноважень, як суб`єкта управління комунальним майном, та як законного балансоутримувачем та орендодавцем спірного майна.

В письмових поясненнях від 3.11.2023 представник відповідача Комунальну установу «Управління спільною власністю територіальних громад» вказує, що ними не заперечується та визнається обставина використання позивачем нерухомого майна - аптеки №29 за адресою АДРЕСА_2 . Водночас, посилаючись на лист Тересвянської селищної ради №01.3-06/1610 від 25.10.2023, вказують, що нерухоме майно розташоване за адресою в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не є пов`язаними договором оренди, як єдиною правовою підставою для виникнення права користування. А тому вважають, що договір оренди, згідно з яким позивач набула право на користування нерухомим майном, розташованим за адресою АДРЕСА_1 не може вважатися виправданням правомірності дій позивача, що полягають у незаконному використанні об`єкта спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Закарпатської області, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Просять у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Романюк О.П. подала відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві вказує, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що заява не відповідає вимогам статтею 175 ЦПК України, оскільки у позовній заяві зазначено прізвище відповідача: « ОСОБА_2 », в той час як згідно доданого до позовної заяви оскаржуваного договору та паспорта відповідача, прізвище відповідача, « ОСОБА_2 ». Вважає, що позивачем взагалі подано позовну заяву до неналежного відповідача, а відтак позовну заяву необхідно повернути позивачеві. Крім цього вважає, що оскільки ФОП ОСОБА_1 не є стороною оскаржуваного договору, відтак, жодних її прав при укладенні цього договору не порушено, у зв?язку із цим ОСОБА_1 не може звертатися із даним позовом до суду.

Заперечуючи вимоги позовної заяви стверджує, що правомірність створення Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради та обсяг делегованих їй радою повноважень доведена у адміністративній справі №807/2025/17. Також посилаючись на обставини встановлені рішенням ухваленим 29.09.2022 року Господарським судом міста Києва у справі №910/609/22 та правомірність набуття ОСОБА_2 права оренди на будівлю аптеки №29 в смт. Тересва на підставі результатів проведеного аукціону, вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Посилаючись на приписи пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 09.11.2021 у справі №908/2637/20 та від 19.07.2022 у справі №924/852/21, вказує на помилковість позиції позивачки, про те, що договір оренди був продовжений у вигляді так званої "мовчазної згоди".

Вважає, що з огляду на норми чинного законодавства та строк дії договору оренди, орендоване майно мало бути повернуто позивачкою з 01.08.2021 року, а право користування нерухомим майном закінчилось з 01.08.2021 року. При цьому зауважує, що підставами для визнання недійсним (незаконним) договору є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який підписав даний договір, і водночас порушення у зв?язку з укладенням даного договору та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, чого позивачем належними доказами не доведено. Вважає, що позивачкою не підтверджено те, що мали місце порушення як при укладенні договору оренди, так і при організації та проведенні аукціону та належним чином не обгрунтовано наявності підстав для визнання недійсними результатів електронного аукціону. Також, звертає увагу суду на те, що відсутнє взагалі порушення права чи інтересу на момент звернення до Тячівського районного суду, а обраний спосіб, взагалі не забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Також просить суд врахувати висновки Господарського суду міста Києва у справі № 910/609/22 про те, що результатом визнання електронного аукціону недійсним є те, що всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення аукціону мають бути приведені у стан, який передував його проведенню. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник ФОП ОСОБА_1 , адвокат Батрин С.В. подав відповіді на відзив відповідачів ОСОБА_2 та КУ «Управління спільною власністю територіальних громад». Щодо описки у прізвищі одного з відповідачів, зазначає, що позивач не перебував у будь-яких (договірних) відносинах з ОСОБА_2 до моменту виявлення обставин порушення свого права, а на час підготовки матеріалів позову вимушений був керуватися суперечливими даними з мережі інтернет, які були обмеженими у відкритому доступі на час війни. Вважає, що судом у межах даної справи вірно встановлено суб`єктний склад спору, спрямовано відповідні запити до органів влади та отримано відповіді на них, забезпечено право відповідача на захист, і головним чином, немає сумніву стосовно того, що позов спрямовано до суду саме відносно тих фактичних обставин та спірних правовідносин, які стосуються відповідача ОСОБА_2 , який є стороною оскаржуваного договору. Таким чином, поряд з відповідачем - Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради до справи правомірно залучено належного відповідача ОСОБА_2 .

Щодо зазначення відповідачем про те, що позивач не має права на звернення до суду, оскільки «не має жодного відношення до договору» зазначає, що дана позиція на законі не заснована, оскільки будь-яка особа, яка вважає своє право порушеним та особа, яка обгрунтовує порушення свого права укладеним договором, може звернутися до суду за захистом порушеного права, що є складовою конституційної гарантії права на суд.

Вважає безпідставним, посилання представника відповідача на рішення у справі № 910/609/22 та справі 910/609/22 та вказує, що згідно договору оренди від 12.01.2007 строк користування майном починається не від дати підписання договору, а передбачено, що «орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами акта приймання - передачі майна (п. 2.2.). Заперечення відповідачів того факту, що майно передане у користування позивачці на термін 2 роки 11 місяців не 12.01.2007, а 30.09.2008, з якого і відліковується строк користування, не грунтується на жодному доказі.

Щодо посилання на те, що наявне рішення про передачу спірного майна у оренду слід констатувати: рішення власника майна (громади) або органу місцевого самоврядування (ради) про передачу спірного майна у оренду - не існує. Щодо рішення обласної ради про затвердження переліків майна: наявне тільки рішення про затвердження переліків об`єктів комунальної власності, що можуть передаватися у оренду. Такі переліки (з включенням спірного об`єкту) затверджувалися обласною радою три роки поспіль, однак не результувалися у фактичну передачу майна на аукціонах, укладення за ними договорів оренди.

Вважає, що користування майном позивачкою спливає тільки 30.04.2023, а тому тільки після настання даної дати розпочинаються процедура продовження дії договору оренди, а відтак усі аргументи опонентів у даній частині, не стосуються предмету доказування.

Інші аргументи позивача відповідачем у відзиві не спростовано. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.11.2022 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Батрин Станіслава Віталійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління соціальною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 де третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Комунальне підприємство «Центральна района аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.02.2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Батрин Станіслава Віталійовича, зобов`язано відповідача Комунальну установу «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради», надати відповіді на заяву про письмове опитування, подану в порядку, передбаченому ст. 93 ЦПК України.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки, адвоката Батрин С.В. про зупинення цивільної справи до вирішення справи №260/5061/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної ради та Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про визнання протиправним рішення Закарпатської обласної ради.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Комунальної установу «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про направлення цивільної справи для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки, адвоката Батрин С.В. про зупинення цивільної справи за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна до вирішення справи №260/5061/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної ради та Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради про визнання протиправним рішення Закарпатської обласної ради.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки, адвоката Батрин С.В. про зупинення цивільної справи за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна до вирішення господарської справи №907/914/23 за позовом ФОП ОСОБА_1 до КП «Центральна районна аптека №14 ЗОВО «Фармація» про визнання продовженим договору оренди від 12.01.2007.

Постановленими в судовому засіданні 25.01.2024 ухвалами Тячівського районного суду Закарпатської області, відмовлено у задоволенні клопотань представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження та залучення до участі у справі у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору та витребування з Господарського суду Закарпатської області справи №907/706/17.

Позивач ФОП ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та забезпечила участь в судовому засіданні свого представника. 15.09.2023 подала заяву, згідно якої просила позов задовольнити.

Представник позивача, адвокат Батрин С.В., впродовж розгляду справи, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, вимоги позову підтримав та просив задовольнити. При цьому в підготовчому засіданні пояснив, що в позовній заяві допущено описку в зазначенні прізвища відповідача « ОСОБА_2 » та просив вважати опискою з зазначенням вірного прізвища відповідача, « ОСОБА_2 ». В судовому засіданні 25.01.2024 суд з підстав визначених ч.5 ст. 212 ЦПК України, відповідно до положень якої, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, з врахуванням думки інших учасників провадження, та поданої представником позивача адвокатом Батрин С. В. заяви від 25.01.2024, де він підтримав позовні вимоги, розглянув справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився та забезпечив участь свого представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Романюк О.П., в судовому засіданні посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився та про причини неявки, не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація», ОСОБА_6 , пояснила, що вона перебуває на пенсії та хоч і являється керівником згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак не є компетентою у вирішення даного спору, оскільки всі питання компетений вирішувати генеральний директор ЗОВО «Фармація» - Котик В.М. Відповідаючи в судовому засіданні на запитання представника позивачки, адвоката Батрин С.В. підтверидла факт передачі позивачці згідно договору оренди від 12.07.2007 у користування аптеки №29 в смт. Тересва. Також визнала, що особисто нею як керівником Комунального підприємства «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація», жодних актів прийому передачі на повернення орендованого позивачкою майна, не підписувалося.

В судове засідання засідання за адресою реєстрації юридичної особи - м. Ужгород, пл. Жупанська, 17 також викликався представник Закарпатського обласного виробничого об`днання «Фармація», який будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та про причини неявки, не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглядаючи спір суд керується наступними мотивами та нормами права.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частинами першою, шостою статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарський кодекс України не встановлює спеціального правила щодо моменту укладення договору оренду, тому застосовуються приписи Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно зі статтею 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

Відповідно до статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Із системного аналізу вказаних норм Цивільного та Господарського кодексів України вбачається, що договір вважається укладеним з моменту передачі об`єкта оренди орендареві. До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 1.12.2021 у справі №916/647/21.

В судовому засіданні встановлено, що 12.01.2007 в м.Ужгород між КП "Центральна районна аптека № 14 м. Тячів ЗОВО "Фармація", в особі завідуючої Олексієнко Г.І., що діє на підставі статуту та позивачкою ФОП ОСОБА_1 , що діє на підставі свідоцтва №584251 від 27.02.2007 р. було укладено договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності теритріальних громад сіл, селищ, міст області. Як вбачається зі змісту вказаного договору такий погоджено генеральним директором ЗОВО «Фармація» Стец А.О. та начальником управління з питань майна комунальної власності» Закарпатської ОДА С.А. Діхтяр. (том 1 а.с. 28).

Згідно п.1.1 розділу І договору, предметом вказаного договору, являється окреме індивідуальне майно приміщення аптеки №29 АДРЕСА_1, площею 100,25 кв.м., розміщене на першому поверсі (будинку, приміщення будівлі), що знаходиться на балансі КП Центральна районна аптека №14 м.Тячів ЗОВО «Фармація», вартість якого визначена згідно актом оцінки і становить 47630,79 грн. та яке орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування. Вказане майно передане в оренду з метою здійснення роздрібної торгівлі медичними та ортопедичними виробами - 80,75 к.в.м. та косметикою - 19,5 кв.м.

Згідно умов договору оренди, передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна. (п. 2.2.).

Розділом 10 договору, визначено строк чинності, умов зміни та припинення договору, де згідно п.10.1, передбачено, що договір укладено строком на два роки і одинадцять місяців, що діє з 1.1.2007. Пунктом 10.6 передбачено, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього Договору, після закінчення строку його чинності, протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (10.6).

При цьому пунктом 10.7 міститься застереження, відповідно до якого реорганізація орендодавця чи орендаря або перехід права власності на орендоване майно третім особам не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна Орендарем.

Згідно із актами прийому - передачі майна №1 від 30.05.2007 вбачається, що відповідно до договору оренди від 12.01.2007 р., КП ЦРА №14 м. Тячів в особі завідувача Олексієнко Г.І. здав, а ФОП ОСОБА_1 , прийняв приміщення аптеки №29 площею 41,6 к.вм., розташованого в АДРЕСА_1 (том І а.с.33).

Згідно із актами прийому - передачі майна №2 від 30.09.2008 вбачається, що відповідно до договору оренди від 12.01.2007 р., КП ЦРА №14 м. Тячів в особі завідувача Олексієнко Г.І. здав, а ФОП ОСОБА_1 , прийняв приміщення аптеки №29 площею 58,65 к.вм., розташованого в АДРЕСА_1 (том І а.с.34).

З наведених актів вбачається, що об`єкт оренди, приміщення аптеки № 29, розташованого на першому поверсі будівлі, що за адресою в АДРЕСА_1 , в повному обсязі згідно договору оренди від 1.07.2007 р. - площею 100,25 к.м., передано у користування позивачу ФОП ОСОБА_1 - 30.09.2008.

Серед переліку підстав для припинення договору відповідно до п. 10.8, визначено: закінчення строку, на який його було укладено.

Визначаючи загальний строк користування майном 2 р 11 м. сторони, які є суб`єктами господарювання, чітко обумовили, що строк платного користування цим майном настає у термін указаний у договорі (тобто не раніше дати підписання сторонами акта приймання - передачі майна (п. 2,2), що відповідає положенням ст. 627 ЦК України щодо свободи договору.

Відтак початок обліку строку користування майном слід обчисювати відповідно до пунку 2.2 договору оренди від 1.07.2007. Вказана позиція відповідає положенням ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України та висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 1.12.2021 у справі №916/647/21, згідно якої договір вважається укладеним з моменту передачі об`єкта оренди орендареві.

З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що позивачкою впродовж періоду з листопада 2021 по жовтень 2022 років відповідно до розрахунку орендної плати (том 1 а.с.32) здійснювалася відповідна оплата за користування майном (том 1 а.с.32, 56-77). З наведеного вбачається, що між ФОП ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація», не існувало заперечень щодо продовження оренди на тих самих умовах. Разом з цим впродовж розгляду справи доказів наявності таких заперечень, як стороною відповідача так і представником третьої особи, яка визнала, що не брала участі як директор Комунального підприємства «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація», під час проведення та складання акту прийому передачі нерухомого майна, будівлі аптеки №29 від 14.09.2020, не надано.

Виходячи з наведеного:

перший строк користування становить: 30.09.2008 - 30.08.2011

другий строк користування становить: 30.08.2011 - 30.07.2014

третій строк користування становить: 30.07.2014 - 30.06.2017

четвертий строк користування становить: 30.06.2017 - 30.05.2020

п`ятий строк користування становить: 30.05.2020 - 30.04.2023

Відтак відповідно до пункту 2.2 договору строк користування приміщенням площею 100,25 кв.м. слід обчислювати відповідно до акту прийому передачі об`єкта оренди в повному об`ємі, який підписаний сторонами договору, саме з 30.09.2008, та який сплив 30.04.2023 (том 1 а.с. 34).

Судом також встановлено, що у подальшому відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» будівля Аптеки № 29 була визначена об`єктом з передачі в оренду комунального майна на електронному аукціоні № LLE001-UA-665, який відбувся 16.11.2021.

За результати електронного аукціону № LLE001-UA-665, що відбувся 16.11.2021 переможцем аукціону визначено ОСОБА_7 .

30.11.2021 між переможцем аукціону та Комунальною установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради було укладено договір оренди будівлі аптеки № 29 загальною площею 447,76 кв.м. (том 1 а.с.183).

Згідно угоди укладеної 30.06.2022 між Комунальною установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної та ОСОБА_7 , достроково розірвано договір оренди комунального майна області №05-07-01/153 від 30.11.2021 (том 1 а.с.196).

Протокол №312 засідання комісії з питань оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, утвореної наказом Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради від 27.07.2020 №54, 18.07.2022, затверджено умови оренди, в тому числі додаткові щодо будівлі, аптеки №29 загальною площею 447,76 кв.м. в АДРЕСА_2 (том 1 а.с.201-208).

Протокол №317 засідання комісії з питань оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, утвореної наказом Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради від 27.07.2020 №54, 1.08.2022 відмовлено у затвердженні протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-830 від 27.07.2022 щодо передачі в оренду будівлі аптеки №29 загальною площею 447,76 кв.м. за адресою в АДРЕСА_2 у зв`язку з відмовою від підписання переможцем електронного аукціону протоколу (том 1 а.с. 219-223).

Як встановлено під час розгляду справи, договір оренди нерухомого майна №05-07-01/88 який оспорюється позивачкою, укладено 19.08.2022 між Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 (том 1 а.с.224-235).

Таким чином встановлено, що оспорюваний договір оренди укладено в період дії договору оренди укладеного між ФОП ОСОБА_1 та КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація» - 30.05.2020-30.04.2023.

Серед переліку підстав для припинення договору відповідно до п. 10.8, визначено підстави прямо передбачені чинним законодавством.

Організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності до 01.02.2020 регулювались Законом України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-ХІІ від 10.04.1992 (далі - Закон №2269-ХІІ).

27.12.2019 набрав чинності новий Закон України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ від 03.10.2019 (введено в дію 01.02.2020).

У відповідності до ч.2 ст.2 Закону України №157-ІХ передача в оренду майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

Разом з цим, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, визначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченимабзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Таким чином, договори оренди комунального майна, строк користування за якими сплив до 01.07.2020, застосовуються умови та порядок пролонгації, які існували до моменту введення в дію Закону №157-ІХ від 3.10.2019. Та якщо строк користування сплив після вказаної дати - договори продовжуються у визначеному наведеним Законом порядку.

Враховуючи встановлені судом обставини, щодо продовження строку дії договору оренди укладеного з позивачкою 1.07.2012, четвертий строк користування майном за цим договором сплив до 30.05.2020 та був продовжений до 30.04.2023 відповідно до порядку, який існував до введення в дію 1.02.2020 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ від 03.10.2019.

Відповідні висновки викладено у постанові від 13.12.2022 у справі №916/4073/21 Верховний Суд звертає увагу на те, що в пункті 2 розділу Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Прикінцеві та перехідні положення" передбачено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 01.07.2020. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Враховуючи наведене укладений ФОП ОСОБА_1 12.01.2007 та продовжений 30.05.2020 договір оренди аптеки №29, на момент укладення оскаржуваного договору оренди був чинним та продовжув свою дію до моменту закінчення строку на який його було продовжено, тобто до 30.04.2023.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 запроваджений воєнний стан в Україні (з подальшим продовженням).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються. У разі коли граничний строк для подання заяви про продовження договору оренди припадає на період воєнного стану, цей строк продовжується на строк воєнного стану та три місяці з дати його припинення чи скасування (абзац 6 пункту 5 Постанови № 634 від 27.05.2022).

Актуальність правозатосування положень Постанови КМУ №634 від 27.05.2022, підтримана відповідно до постанов КГС ВС від 12.04.20023 у справі №917/565/22 та постанови ВС від 29.03.2023 у справі №563/376/22-ц., на обов`язковість врахування яких звертав увагу представник позивача у клопотання від 6.09.2023.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що на момент розгляду справи та ухвалення рішення суду у даній справі, укладений 12.01.2007 ФОП ОСОБА_1 договір оренди, зберігає свою чинність.

Щодо доводів сторін, в частині передання спірного майна на баланс КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, суд зазначає наступне.

На виконання ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2022 про витребування доказів, а саме щодо доказів заміни сторони орендодавця у договорі оренди від 12.01.2007, укладеного між позивачкою - ФОП ОСОБА_1 та КП «Центральна районна аптека №14, надано акт затверджений начальником КУ «Управлінням спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради 14.09.2020. Зі змісту вказаного акту підтверджується факт перебування цього майна на балансі саме КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація» , а не Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація» .

З вказаного акту прийому передачі нерухомого майна, будівлі аптеки №29, загальною площею 467,16 кв.м., вбачається, що прийом - передачі майна відбувався між «Управлінням спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, в складі утвореної відповідно до наказу №60 від 26.08.2020 «Про утворення комісії приймання-передачі обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст обласної (комунальної власності) - нежитлових будівель, що знаходяться в Тячівському районі, до складу якої входили також члени комісії: генеральний директор ЗОВО «Фармація» Котик Валерій Михайлович та головний бухгалтер ЗОВО «Фармація» Бабич Людмила Петрівна. З вказаного акту також вбачається, що представники з боку юридичної особи КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація» , керівником якої згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є ОСОБА_6, участі у проведенні процедури прийому передачі орендованого ФОП ОСОБА_1 майна, не брали. (том ІІ а.с. 67-69).

Окрім цього, попри встановлені під час розгляду справи обставини того, що представник КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація» , згідно наведеного акту прийому передачі від 14.09.2020, не здійснював передачу спірного майна, листом першого заступника начальника КП «Управлінням спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради Мішко Євгена №02-13/2158 від 15.11.2022 з посиланням на вказаний акт прийому передачі від 14.09.2020 стверджено, що будівля аптеки №29, загальною площею 467,16 кв.м. в АДРЕСА_2 передана Комунальній установі «Управління спільною власністю територальних громад» Закарпатської обласної ради саме КП ЦПА №14 ЗОВО «Фармація», що не відповідає дійсності (том ІІ а.с. 70).

Будь - яких інших доказів в підтвердження обставин на які відповідач посилався в обгрунтування заперечень щодо позовних вимог, а саме прийому передачі спірного майна, КП ЦПА №14 ЗОВО «Фармація», Комунальній установі «Управління спільною власністю територальних громад» Закарпатської обласної ради, відповідачем на виконання ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.11.2022, не надано.

З приводу позиції представника позивача, про те, що КП Центральна районна аптека №14 м. Тячів ЗОВО «Фармація» входить до складу ЗОВО «Фармація», підзвітне та підконтрольне йому, відповідно до статутних документів та висновків суду у справі №907/351/14, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

У справі №907/351/14 предметом спору за первісним позовом було оскарження рішення адміністративної колегії від 13.02.14 №4-р/к у справі №03.1-98/2013 „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку КП „Аптека №141" ЗОВО „Фармація" та КП Центральна районна аптека №14 ЗОВО „Фармація" та накладення штрафу" та за зустрічним позовом про стягнення суми 28000,00 грн. штрафу, згідно оскаржуваного рішення з боку КП „Аптека №141" ЗОВО „Фармація" та КП Центральна районна аптека №14 ЗОВО „Фармація" та накладення штрафу. В межах розгляду справи, судом встановлено взаємоповязаність КП „Аптека №141", КП ЦРА №14 та ЗОВО «Фармація» в розумінні п.22 ч.1 ст.1 ст. 1 Закону України „Про здійснення державних закупівель", згідно яких пов`язана особа - це, зокрема, юридична особа, яка здійснює контроль над учасником процедури закупівлі або контролюється таким учасником процедури закупівлі, або перебуває під спільним контролем з таким учасником процедури закупівлі, а не в розумінні відповідно до положень ст. 95 ЦК України, філій або представництв.

При цьому встановлені в межах розгляду вказаної справи обставини, щодо того, що Закарпатська обласна рада є засновником КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармації» , яка входять до комунального господарського об`єднання - Закарпатського обласного виробничого об`єднання „Фармація" , підзвітні та підконтрольні йому, відповідають обставинам встановленим у даній справі, що підтверджується фактом погодження договору оренди від 12.07.2007 генерельним директором цієї установи - Стець А.О., яким проставлено підпис та печатку з відображенням коду , про що також в судовому засіданні наголошувала представник третьої особи ОСОБА_6 .

Разом з цим згідно розміщеного на офіційному веб - сайті Закарпатської обласної ради рішення 17 сесії 4 скликання Закарпатської обласної ради №551 від 22.06.2005 із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Закарпатської обласної ради від 16.03.2006 року №712, від 16.03.2006 №725, від 7.08.2009 №902, вбачається що ЗОВО «Фармація», було засновано в результаті реорганізації обласного виробничого обєдання «Фармація» та її генеральним директором було призначено Стець А.О. , яким погоджувався договір оренди. (знаходиться у публічному доступі, інтернет посилання https://zakarpat-rada.gov.ua/normatyvni-dokumenty/rishennya-rady/iv-sklykannya/17-sesiya/ (том 4 а.с. 31-36).

При цьому згідно пункту 1 вказаного рішення Закарпатської обласної ради, ЗОВО «Фармація», було створено у формі концерну, шляхом входження до його складу комунальних підприємств на правах юридичних осіб, згідно з додатком, що також відповідає встановленим судом обставинам під час розгляду справи №907/351/14, щодо підзвітності та підконтрольності КП ЦРА №14 м. Тячів ЗОВО «Фармація» - ЗОВО «Фармація .

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 120 ГК України, господарські об`єднання утворюються як асоціації, корпорації, консорціуми, концерни, інші об`єднання підприємств, передбачені законом.

Концерном визнається статутне об`єднання підприємств, а також інших організацій, на основі їх фінансової залежності від одного або групи учасників об`єднання, з централізацією функцій науково-технічного і виробничого розвитку, інвестиційної, фінансової, зовнішньоекономічної та іншої діяльності. Учасники концерну наділяють його частиною своїх повноважень, у тому числі правом представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями. Учасники концерну не можуть бути одночасно учасниками іншого концерну.

Державні і комунальні господарські об`єднання утворюються переважно у формі корпорації або концерну, незалежно від найменування об`єднання (комбінат, трест тощо).

Згідно ч.1 стаття 121 ГК України підприємства - учасники об`єднання підприємств зберігають статус юридичної особи незалежно від організаційно-правової форми об`єднання, і на них поширюються положення цього Кодексу та інших законів щодо регулювання діяльності підприємств.

Відповідно до ч.2 стаття 123 ГК України, майно передається об`єднанню його учасниками у господарське відання або в оперативне управління на основі установчого договору чи рішення про утворення об`єднання. Вартість майна об`єднання відображається у його балансі.

Таким чином, укладаючи 12.01.2007 з ФОП ОСОБА_1 договір оренди нерухомого майна частини приміщення Аптеки № 29 в смт. Тересва, Комунальне підприємство «Центральна районна аптека» №14 Закарпатського обласного виробничого обєднання «Фармація» діяла, як самостійна госпордарська структурна одиниця концерну, яка підпорядковується єдиному керівнику, про що свідчить погодження договору оренди керівником ЗОВО «Фармація» Стець Андрієм Омельяновичем, якого було призначено на посаду генерального директора, рішенням Закарпатської обласної ради №551 від 22.06.2005 р. (том 4 а.с. 34 ).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що твердження представника позивача про те, що орендоване позивачем майно взагалі не передавалося від КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація» до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, та акту прийому передачі майна з позивачем не укладалося, заслуговують на увагу та не спростовані відповідачами в межах розгляду справи належними та допустимими доказами. При цьому приміщення й надалі продовжує перебувати в користуванні позивача ФОП ОСОБА_1 Верховний Суд у постанові від 1.12.2021 у справі №916/647/21 констатував, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Верховний Суд також вказав, що вирішуючи спори стосовно оренди комунального майна за участі орендаря судам потрібно досліджувати те чи повернуто орендоване приміщення власнику за відповідним актом приймання-передачі відповідно до умов договору.

Факт передачі такого майна керівником ЗОВО «Фармація» - Котик Валерієм Михайловичем та головним бухгалтером Бабич Людмилою Петрівною без участі позивача та представника КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація», яка будучи у складі господарського об`єднання, діє як самостійний субєкт господарювання та ФОП ОСОБА_1 не спростовує наведених висновків суду.

Щодо доводів сторони позивача, про існування відмінності між технічними харакетристиками та площами об`єкта-будівлі (аптека №29) щодо якої виник спір та викладених представником КУ «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, у письмових поясненнях від 3.11.2023 зауважень щодо поштових адрес спірного нерухомого майна за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , суд звертає увагу на наступне.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20.11.2017 у справі № 907/706/17, визнано недійсним рішення Тересвянської селищної ради від 20.09.2017 року за №569 «Про скасування рішення виконавчого комітету» від 23.03.2004 року №26 «Про оформлення права власності на нерухоме майно». Визнано право спільної власності територіальної громади сіл, селищ, міст Закарпатської області на будівлю аптеки №29 загальною площею 377,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до встановлених обставин, згідно договору оренди від 12.01.2007 укладеного між ФОП ОСОБА_1 та КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація», ФОП ОСОБА_1 орендувала приміщення загальною площею 100,25 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Як вбачається з договору, це приміщення знаходиться на першому поверсі будівлі, яка має декілька входів.

При цьому наданий позивачем разом з позовною заявою, паспорт аптечного закладу на частину будівлі площею 48,26 кв.м. має схематичне відображення - план схему службово-побутових приміщень позначених цифрами 1-6 та назв цих приміщень (том 1а.с. 36).

Наданий стороною позивачем технічний паспорт містить адресу АДРЕСА_1 та план будівлі, позначений літерою «А» та експлікації, характеристики будинку, допоміжних будівель та споруд та фототаблицю (том 1 а.с.42 - 46).

Також надано технічний праспорт на будівлю №29 виготовлений 25.05.2020 Тячівським РПТІ на замовлення Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської області (том 1а.с. 47-55) Вказаний технічний паспорт, містить план будівлі І поверху аптеки №29, позначеної літерою «А», план будівлі мансардного поверху аптеки №29 позначеного літерою «А» та план підвалу. Загальна площа вказаних приміщень будівлі згідно експлікації становить 467,16 кв.м.

Згідно оголошення про передачу в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, шляхом проведення аукціону, вбачається характеристика об`єкта, оренди -будівля, аптеки №29 загальною площею 447,76 кв.м., що складається з:

- приміщень підвалу площами: 8,83 кв.м. (поз.№1-1), 11,58 кв.м. (поз.№1-2), 10,98 кв.м. (поз.№1-3), 16,85 кв.м. (поз.№1-4),

- приміщень 1 поверху площами: 26,64 кв.м. (поз.№1-1), 17,42 кв.м. (поз.№1-2), 12,3 кв.м. (поз.№1-3), 3,5 кв.м. (поз.№1-4), 8,14 кв.м. (поз.№ 1-5), 7,27 кв.м. (поз. №1-6), 13,4 кв.м. (поз.№1-7), 32,36 кв.м. (поз. №1-8), 22,55 кв.м. (поз. №1-9), 14,75 кв.м. (поз. №1-10), 7,48 кв.м. (поз. №1-1-11), 6,8 кв.м. (поз.№1-12), 8,98 кв.м. (поз. №1-13), 1,28 кв.м. (поз. №1-13'), 0,79 кв.м. (поз. №1-13"), 3,7 кв.м. (поз. №1-14), 16,54 кв.м. (поз.№1-15), 10,56 кв.м. (поз.№1-16),

- приміщень мансарди площами: 14,28 кв.м. (поз. №2-1), 47,2 кв.м. (поз. №2-2), 41,78 кв.м. (поз. №2-3), 67,7 кв.м. (поз. №2-4), 5,5 кв.м. (поз. №2-5), 8,6 кв.м. (поз. №2-6). (том 1 а.с.209- 214).

При цьому судом встановлено, що план схема, як технічного паспорту виготовленого Тячівським РДПТІ у версені 2002 з позначенням будівлі за №98 так і план схема першого поверху будівлі позначеного АДРЕСА_2, згідно технічного паспорту виготовленого Тячівським РПТІ 25.05.2020 та паспорту аптечного закладу ФОП ОСОБА_1 , схематично та за своєю зовнішньою по периметру конфігурацією та розташувань службово-підсобних приміщень та площ, є ідентичними.

Зі змісту листа від 30.10.2023 наданого головою Тересвянської селищної ради Грабар І. на запит відповідача Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради від 25.10.2023 повідомлено, що нерухоме майно будівлі аптеки №29, яка перебуває в комунальній власності Закарпатської обласної ради, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . За іншою адресою, зокрема АДРЕСА_1 даний об`єкт не знаходився (том 3 а.с.230).

При цьому, з технічного паспорту виготовленого у 2020 вбачається, що план будівлі № НОМЕР_1 кожного поверху мість перелік номерів (100, 98, 87, 54), що спростовує заперечення відповідача викладені у письмових поясненнях від 3.11.2023 про невідповідність номерів та того, що предмет договору оренди від 12.07.2007 позначений №98 не є тим об`єктом, що переданий в оренду відповідачу ОСОБА_2 згідно оспорюваного договору оренди, що позначений номером АДРЕСА_2 .

Таким чином, тотожність орендованого позивачкою першого поверху приміщення згідно техпаспортів 2002 та 2020 років виготовлення, дає достатньо підстав, щоб дійти висновку, що частина орендованого ФОП ОСОБА_1 та переданого в оренду ОСОБА_2 приміщення будівлі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є одним і тим же приміщенням. Наведене також підтверджується рішенням Сімнадцятої сесії сьомого скликання Закарпатської обласної ради №1666 від 20.12.2019 «Про затвердження Переліку об`єктів нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області» де у переліку обєктів, аптека №29 значиться розташованою за адресою АДРЕСА_2 (том 1 а.с.106). Відтак доводи представника про об`єдання адрес приміщень, однієї будівлі, заслуговують на увагу.

Надаючи оцінку запереченням представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Романюк О.П. з посиланням на обставини встановлені рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/609/22 від 29.09.2022, яким відмовлено у задоволенні позову, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталась до Господарського суду міста Києва з позовом до Закарпатської обласної ради, Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, Державного підприємства "Прозорро.Продажі", Приватного підприємства "НАВІТА", Товариства з обмеженою відповідальністю "Закупки.Пром.УА", у якому просила суд:

- визнати недійсним рішення Закарпатської обласної ради від 20.12.2019 № 1666 "Про затвердження Переліку об`єктів нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальної власності області), що можуть передаватись в оренду" у частині включення до такого переліку будівлі Аптеки № 29 загальною площею 447,76 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним рішення Закарпатської обласної ради від 16.07.2020 № 1787 "Про об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальної власності області), що можуть передаватись в оренду" у частині включення до такого переліку будівлі Аптеки № 29 загальною площею 447,76 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним рішення Закарпатської обласної ради від 29.07.2021 № 342 "Про затвердження Переліку об`єктів нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (комунальної власності області), що можуть передаватись в оренду" у частині включення до такого переліку будівлі Аптеки № 29 загальною площею 447,76 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсними результати електронного аукціону № LLE001-UA-665, що відбувся 11.11.2021.

Виходячи з позовних вимог та змісту мотивувальної частині рішення встановлено, що у цій справі інший предмет спору та суб`єктивний склад учасників процесу. Окрім цього рішення господарського суду м. Києва від 29.09.2022, скасовано згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 та не набрало законної сили, а відтак встановлені під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції обставини, не є приюдиційними для суду під час розгляду даного спору та до них не може бути застосовано положень ч.4 ст.82 ЦПК України.

Разом з цим судом встановлено, що раніше позивачка зверталася до господарського суду з позовною заявою, в якій об`єднала вимоги, як щодо визнання недійсним результатів електронного аукціону, так і укладеного за його результатами договору оренди приміщення Аптеки 29 від 30.11 .2021 № 05-07-01/153, між Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду у справі №910/196/22 від 10.01.2022, яка набрала законної сили повернуто позовну заяву з мотивів того, що вимога про оскарження результатів аукціону, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, однак інша вимога, - про визнання недійсним договору оренди, який укладено з фізичною особою (а не фізичною особою підприємцем), підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Саме з цих підстав та з метою недопущення між судами спору про підсудність, Тячівським районним судом Закарпатської області 12.05.2023 було постановлено ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про направлення цивільної справи для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Що ж стосується вимог сторони позивача про неповноважність відповідача Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" то такі об`єктивно спростовуються обставинами встановленими згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 під час розгляду справи №807/2025/17, які є преюдиційними для суду у межах розгляду даної справи та в силу положень ст. 80 ЦПК, доказування не потребують.

Вказаним рішенням суду встановлено правомірність прийняття рішення Закарпатської обласної ради, яким утворено Комунальну установу «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та затверджено Положення, на підставі якого вона здійснює свою діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що Цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України, Земельним Кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України "Про захист прав споживачів" Законом України "Про оренду землі" та іншими актами законодавства.

При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п. 2 Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Враховуючи встановлені судом обставини, щодо пролонгації договору оренди та його дії на час укладення договору з ОСОБА_2 , а також доведення матеріалами справи факту перебування майна на балансі КП ЦРА №14 ЗОВО «Фармація» та передання такого, відповідачу під час дії договору оренди від 12.01.2007, що свідчить про порушення прав позивача, як орендаря такого приміщення за цим договором, суд дійшов висновку про те що позов підлягає до задоволення.

Разом з цим таке право належить ФОП ОСОБА_1 лише щодо частини орендованого нею приміщення площею 100,25 кв.м. розташованого на першому поверсі позначеного у технічних паспортах будівлі аптеки №29 від 2002 та 2020 літерою «А», а тому позовні вимоги щодо оскарження договору оренди решти переданого Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_2 площі майна, до задоволення не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню розмір сплаченого ФОП ОСОБА_1 судового збору у сумі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривні).

На підставі ст.ст. 509, 626, 627, 628, 629, 640, 793, 795ЦК України, 120, 121, 123, 179, 283 ГК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 258-259, 263-265, 417 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна аптеки №29 № 05-07-01/88, укладений 19.08.2022 року між Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 , в частині орендованого ФОП ОСОБА_1 , приміщення площею 100,25 кв.м. розташованого на першому поверсі будівлі аптеки АДРЕСА_3 .

В решті предявлених до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 позовних вимог, відмовити.

Стягнути солідарно з Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради та ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) витрат з оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідач: Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, , що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 та проживає за адресою АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Центральна районна аптека №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація», адреса місцезнаходження: м. Тячів, вул. Незалежності, 28, Тячівського району, Закарпатської області, ,

Дата складення повного судового рішення - 2 лютого 2024 року.

Головуючий М.М. Бряник