У Х В А Л А

26 грудня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/20618/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

на рішення Подільського районного суду м. Києва

від 19 листопада 2024 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у цивільній справі №758/12258/24 Подільського районного суду м. Києва

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

до ОСОБА_1

про стягнення грошових коштів

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач 20 грудня 2024 року через засоби поштового зв'язку звернувся до суду з апеляційною скаргою безпосередньо до Київського апеляційного суду разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Апеляційна скарга надійшла до Київського апеляційного суду, зареєстрована та передана судді 24 грудня 2024 року.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач посилався на положення ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон), за приписами яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може звільнити особу від сплати судового збору. Також посилався на положення Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 8 Закону з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що звільнення від сплати судового збору здійснюється лише у випадку подання позовної заяви фізичною особою, тоді як апеляційну скаргу подано юридичною особою - Головним Управлінням Пенсійного фонду України в. м. Києві.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Оскільки предмет цієї справи не охоплює захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору немає.

Посилання скаржника на положення Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування" в силу вимог Закону України "Про судовий збір" також не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

З наведеного слідує, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України скаржником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону, за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При зверненні позивача до суду в 2024 році з даним позовом, з урахуванням ціни позову (3 379,56 грн), підлягав сплаті судовий збір в сумі 3 028 грн.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2024 становить 4 542 грн 00 коп. (3028х150%).

З огляду на викладене, Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві необхідно сплатити судовий збір у сумі 4 542 грн 00 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026010; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме скаргу сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Документ про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме апеляційну скаргу сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Крім того, пунктом 2 частини 2 статі 356 ЦПК України визначено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено відомості про наявність або у відсутність у особи, яка подає апеляційну скаргу, електронного кабінету.

Проте, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі не зазначено відомостей про наявність або відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві електронного кабінету.

Отже, Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України необхідно надати Київському апеляційному суду інформацію про наявність або відсутність в нього електронного кабінету.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

Апеляційна скарга також залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення такого цього строку (ч. 3 ст. 357 ЦПК України).

Так, статтею 354 ЦПК України визначено строки на апеляційне оскарження. Зокрема, згідно з ч. 1 цієї статті апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вже вказувалося вище, 19 листопада 2024 року судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення.

Таким чином, згідно вимог ч. 1 ст. 356 ЦПК України, останній день на апеляційне оскарження рішення від 19.11.2024 припадав на 19 грудня 2024 року (четвер). Проте, з апеляційною скаргою позивач звернувся 20 грудня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження та без відповідного клопотання про поновлення такого строку.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Даною нормою визначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

З огляду на викладене, Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві необхідно протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали звернутися до Київського апеляційного суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2024, в якій зазначити причини пропуску такого строку.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти днівз дня отримання ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик