РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 439/2201/23

1 лютого 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Рахімової О.В.,

при секретарі: Скорик І.Б.,

заявниці ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи: Кучинської І.І.,

свідка: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Броди цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Попільня Попільнянського району Житомирської області, Україна. 10 березня 1986 року за місцем проживання - АДРЕСА_1 , отримала паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий Корольовським РВВС м. Житомир.

Заявник стверджує, що 29 листопада 1988 року Чудівським РВВС Житомирської області у зв`язку зі зміною прізвища їй було видано паспорт серії НОМЕР_2 . Наразі цей паспорт нею було втрачено. 05.07.1986 заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , а у березні 1992 року шлюб з ОСОБА_4 було розірвано.

Заявник зазначає, що до 1984 року поїхала на навчання у м. Житомир та у період з квітня 1989 року до березня 1992 року (до розлучення) проживала зі своєю родиною у селі Попільня Попільнянського району Житомирської області. Після розлучення у березні 1992 року заявниця проживала та працювала (неофіційно) у російській федерації, паспорт серії НОМЕР_2 втратила.

Заявник стверджує, що 09.10.2020 року на підставі посвідчення особи на повернення в Україну, виданого Консульством України в РФ вона повернулася до України і з цього часу проживає за адресою: Львівська область, Золочівський район, м. Броди, об`єкт 580.

Заявник наголошує, що задля отримання паспорта громадянина України вона зверталась до ГУ ДМС у Львівській області та Бродівського відділу ГУ ДМС у Львівській області і отримала відповіді де вказано про процедуру встановлення належності до громадянства України особою, яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала або на 13.11.1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР та зазначено про відсутність інформації щодо оформлення заявником документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Окрім того, було повідомлено про неможливість здійснення перевірки щодо підтвердження законності видачі посвідчення особи на повернення в Україну та належності до громадянства України, оскільки дипломатичні установи України на території російської федерації не здійснюють свою діяльність.

А тому просить, встановити юридичний факт її особи, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, Україна та встановити юридичний факт її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 24 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року продовжено процесуальний строк на усунення недоліків заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлений ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2023 на десять днів.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року відкрито провадження по справі.

Заявник в судовому засіданні пояснила, що з моменту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Попільня Попільнянського району Житомирської області, Україна, проживала на території України. Навчалась у текстильному технікумі з 1986 по 1988 роки. Одружилась в 1986 і розлучилась у березні 1992 року, весь цей час мешкала з родиною у селі Попільня, Попільнянського району, Житомирської області. З березня 1992 року по кінець 2020 року заявниця мешкала в російській федерації і працювала неофіційно. Повернулась в Україну 09.10.2020 року на підставі посвідчення особи на повернення в Україну, виданого Консульством України в рф і з цього часу мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначила також, що на територіі рф відбувала реальне покарання у місцях позбавлення волі. Де її син, чоловік не знає, не спілкується з ними. По поверненню додому, в Україну в 2020 році відвідувала с. Попільня, Житомирської області, але в її будинку живуть інші люди. Просила суд визнати факти, оскільки, не може існувати без документів.

Представник заявника адвокат Тернинко С.М. в судовому засіданні заяву підтримала, на її задоволенні наполягала в повному об`ємі, на підставах викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи Кучинська І.І. в судовому засіданні зазначила, що просить вирішити справу на розсуд суду, враховуючи їх письмові пояснення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що є пенсіонером, а раніше працювала листоношею в с. Попільня, Житомирської області, тому знає ОСОБА_5 з 1973 року, дуже добре. Остання разом з нею навчалась, після поїхала навчатись в технікум у Житомирі, одружилась, а потім розлучилась зі своїм чоловіком, дитину сина лишила у батьків в с. Попільня та поїхала на заробітки в росію, сина її чоловік забрав. З тих пір заявницю не бачила, аж поки три або чотири роки назад заявниця приїхала знову в їх село, бачила її з палицею, як та йшла, декілька разів.

Також, 08.01.2024 року судом отримано письмові пояснення представника заінтересованої особи: Дмитра Редчиці на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в які просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, у зв`язку з тим, що відсутні докази, які б достовірно підтверджували факт проживання ОСОБА_1 на території України за станом на 24.08.1991 року.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З вказаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Належність до громадянства та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України(24 серпня 1991 року) або набрання чинностіЗаконом України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року).

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.3 ч.2ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Судом встановлено, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Попільня Попільнянського району Житомирської області, Україна, про що Виконавчим комітетом Попільнянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області 01.06.1969 складено відповідний актовий запис №18, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08 березня 2023 року (а.с. 6).

Відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 6 від 08 березня 2023 року заявник після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . У березні 1992 року шлюб з було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області внесено актовий запис № 60 від 1992 року (а.с. 7-11).

Відповідно відповіді старости Чуднівської міської ради Житомирської області № 62 від 20.03.2023 року ОСОБА_1 ,згідно по господарських книг, дійсно проживала за адресою: село Красноволиця, Чуднівського району, Житомирської області. Записи про дату прибуття відсутні, а згідно запису про вибуття вибула 28.04.1989 року в село Попельня, Попельнянського району, Житомирської області (а.с. 12).

Згідно відповіді селищного голови Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 02-13/409 від 22.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована в с. Попільня Попільнянського району, Житомирсьмої області з дати народження до 1984 року (вибула на навчання в місто Житомир) (а.с. 13-15).

За даними картотеки заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, виявлено заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я ОСОБА_8 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10.03.1986 року Корольовським РВВС м. Житомира та заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я ОСОБА_9 (рос. мова), ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 29.11.1988 року Чуднівським РВВС Житомирської області (а.с. 16-18).

Відповідно довідки № 78 від 08.11.2023 року Благодійної організації «Регіональний центр соціальної адаптації», ОСОБА_1 дійсно проживає в притулку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Відповідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 - зазначено перетин ОСОБА_1 09.10.2020 року (а.с. 20,21).

З відповідів ГУ ДМС у Львівській області та Бродівського відділу ГУ ДМС у Львівській області, вказано про процедуру встановлення належності до громадянства України особою яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала або на 13.11.1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР та зазначено про відсутність інформації щодо оформлення заявником документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Окрім того, було повідомлено про неможливість здійснення перевірки щодо підтвердження законності видачі посвідчення особи на повернення в Україну та належності до громадянства України оскільки дипломатичні установи України на території російської федерації не здійснюють свою діяльність (а.с. 22 -28).

Таким чином, той факт, що заявник постійно проживав на території України, станом на день проголошення Незалежності України (24.08.1991 року) та на день набрання чинності законом України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року за №1636-ХІІ (13.11.1991 року) повністю підтверджується наданими та здобутими у суді вищевказаними доказами.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12;13;81;263- 265;315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме: встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, Україна.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, Україна, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 лютого 2024 року.

Суддя О.В. Рахімова