УХВАЛА

26 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 369/5615/24

провадження № 61-16342ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Будівельна компанія «Центробуд» на постанову Київського апеляційного суду

від 11 листопада 2024 року у справі за заявою приватного виконавця Крегула Івана Івановича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки», товариство з обмеженою відповідальності «Інвестиційно-будівельна компанія «Центробуд»,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 приватний виконавець Крегул І. І. звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

У травні 2024 року ОСОБА_1 , в порядку дії статті 440 ЦПК України, звернувся до суду через підсистему Електронний суд із заявою про накладення арешту на грошові кошти, в якій просив:

- накласти арешт на грошові кошти в розмірі 358 451, 34 грн, які перебувають на рахунках (вкладах) електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать товариство з обмеженою відповідальності «Інвестиційно-будівельна компанія «Центробуд» (далі -

ТОВ «ІБК «Центробуд»).

- заборонити ТОВ «ІБК «Центробуд» вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» (далі - ТОВ «ЖК «Нові Теремки») на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі № 910/10337/20 в межах суми стягнення на грошові кошти в розмірі 358 451, 34 грн до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

- зупинити виконання ТОВ «ІБК «Центробуд» ухвали Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі № 910/10337/20 в межах суми стягнення на грошові кошти в розмірі 358 451, 34 грн, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 15 липня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти в розмірі 358 451, 34 грн, які перебувають на рахунках (вкладах)/електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать ТОВ «ІБК «Центробуд».

Заборонено ТОВ «ІБК «Центробуд» вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед ТОВ «ЖК «Нові Теремки» на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі № 910/10337/20 в межах суми стягнення на грошові кошти

в розмірі 358 451, 34 грн до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Зупинено виконання ТОВ «ІБК «Центробуд» ухвали Господарського суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі № 910/10337/20 в межах суми стягнення на грошові кошти в розмірі 358 451, 34 грн до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

09 грудня 2024 року через підсистему Електронний Суд ТОВ «ІБК «Центробуд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 369/5615/24.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 15 липня 2024 року, заяву ОСОБА_1 про накладення арешту на грошові кошти задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року, апеляційну скаргу ТОВ «ІБК «Центробуд» залишено без задоволення. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2024 року, залишено без змін.

В касаційній скарзі заявник просить «скасувати постанову Київського апеляційного суду 11 листопада 2024 року у справі № 369/5615/24 та ухвалити нове рішення».

Очевидно, що в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України викладене в касаційній скарзі клопотання (процесуальна вимога) сформульована некоректно, без урахування рішень судів першої та апеляційної інстанції та повноважень суду касаційної інстанції.

Визначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення як при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) так і під час касаційного розгляду.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній судових рішень, які оскаржують та викладенням клопотання (процесуальної вимоги) щодо оскаржених судових рішень з урахуванням повноважень Верховного Суду передбачених статтею 409 ЦПК України.

У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі заявник має надати докази надсилання касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якщо вони не зареєстровані в системі Електронний Суд.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Будівельна компанія «Центробуд» на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 369/5615/24 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення заявнику копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян