ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1024/24
провадження № 2-о/691/71/24
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

18 грудня 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П., за участю секретаря судового засідання Харук Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Білінкіну Т. В. звернувся до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що видані Об`єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Березнегуватського району Миколаївської області архівні довідки № 04-03/33 від 11.02.2019; № 04-03/34 від 11.02.2019; № 04-03/35 від 11.02.2019; № 04-03/36 від 11.02.2019 та довідка № 12 від 09.04.2019 р. видана СТОВ "Зірка" із зазначенням в них відомостями стосуються ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 . В обгрунтування якої вказано, що на даний час ОСОБА_1 виповнилося 65 років, не працевлаштований офіційно. Відповідно має намір стати на облік в Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (Городищенський відділ обслуговування громадян - відділ згідно місця реєстрації) та отримувати пенсію за віком. Щоб у майбутньому не виникло ніяких перепон в призначенні пенсії, 28.03.2024 з пакетом документів звернувся до Городищенського відділу прийому громадян (ПФУ). В письмовій формі було роз`яснено про те, що недостатньо страхового стаху для призначення пенсії та у документах, що підтверджують трудовий стаж, існує певна невідповідність з прізвищем та по батькові, а саме в деяких зазначено " ОСОБА_2 " замість " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_4 " замість " ОСОБА_5 ". Пояснили, що у разі виявлених розбіжностей в написанні прізвища, імені та по батькові в наданих документах, належність цих документів встановлюється в судовому порядку. Тому для підтвердження дійсності даних в документах, ПФУ рекомендує вирішити дане питання в судовому порядку. В даному конкретному випадку виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_1 вищевказаних документів, які будуть враховуватися при встановленні загального трудового стажу та при нарахуванні пенсії. Причину неправильного внесення даних до вказаних документів пояснити не має змоги. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності інформаційних даних щодо трудового стажу заявника його правовстановлюючим документам, які необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Звертає увагу, що рішення про встановлення факту належнсті документа не замінює собою правовстановлюючого документа та не є посвідченням прав, які надає такий документ. У зв`язку із наведеним заявник змушений звернутися до суду із зазначеною заявою.

11.09.2024 в справі відкрито провадження та заяву призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження на 18 жовтня 2024 року, відкладено.

02.12.2024 заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в суд подали відзив (заперечення), в якому зазначено, що надані документи (архівні довідки) не можуть бути належними та допустими доказами в частині зарахування страхового стажу за період роботи, і унеможливлюють право особи в призначенні пенсії за віком. Рішенням від 04.04.2024 № 12398/03-16 заявнику відмовлено у призначені пенсії за віком в зв`язку з тим, що, у трудовій книжці, свідоцтві про народження, паспорті та військовому квитку по-батькові заявника зазначено правильно " ОСОБА_5 ", прізвище " ОСОБА_3 ", тоді як у архівних довідках по-батькові " ОСОБА_4 ", а у довідці від 09.04.2019 № 12 виданої СТОВ " ОСОБА_6 " прізвище " ОСОБА_2 ". Заявником не вірно обрано спосіб захисту, позаяк неведені обставини пов`язані з відмовою контролюючого органу у перерахунку пенсії за віком, а тому вказані спірні правовідносини повинні розглядатися в межах адміністративного судочинства, шляхом визнання не правомірних дій з боку уповноваженого органу з наступним вирішення спору про право. В іншому випадку обраний спосіб захисту заявника буде суперечити принципам цивільного судочинства та пункту 1 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження. Враховуючи викладене, з урахуванням норм ч. 4 ст. 315 ЦПК України, Інструкції № 58, практики Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеної у постанові від 23.05.2022 по справі № 539/4118/19 (провадження № 61-10777сво20), просили суд заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, а судове засідання провести без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

18.12.2024 представник заявника ОСОБА_7 до суду подала відповідь на відзив заінтересованої особи вказуючи, що не погоджується з твердженням, що заява заявника необгрунтована та безпідставна і спірні правовідносини повинні розглядатися в межах адміністративного судочинства, шляхом визнання не правомірних дій з боку уповноваженого органу з наступним вирішення спору про право. У листі-відмові ПФУ у призначенні пенсії за віком № 12398/03-16 від 04.40.2024 року, зазначено, що архівна довідка № 04-03/33 від 11.02.2019 р. містить невідповідності по-батькові, а у довідці від 09.04.2019 № 12 виданої СТОВ "Зірка" у прізвищі. Так, абзацом нижче, у своїй відповіді ПФУ чітко зазнаачє, що "у разі виявлення розбіжностей в написанні ПІБ в наданих заявником документах, належність цих документів заявникові встановлюється в судовому порядку", при цьому ПФУ не зазначає нічого, що наразі викладено у їхньому відзиві. Вважає, що в даному конкретному випадку виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_1 вказаних документів, які будуть враховуватися при встановленні загального трудового стажу та при нарахуванні пенсії, а не спору про право на отримання пенсії. Право на отримання пенсії заявник має, оскільки досяг відповідного віку, трудового стажу достатньо, але з листа-відмови у призначенні пенсії за віком № 19 від 04.04.2024 р. у нього на думку ПФУ, певні періоди не можуть бути зараховані до страхового стажу в зв`язку із невідповідністю даних у правовстановлюючих документах, які підтверджують стаж заявника. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи його трудового стажу вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, яке допустило помилку, на сьогодні не існує. Допущені у документі невідповідності є перешкодою в реалізації заявником права на призначення пенсії. Просила заяву про встановлення юридичного факту задовольнити в повному обсязі. Судове засідання призначене до слухання на 18.12.2024 провести за відсутності сторони заявника та його представника.

В судове засідання заявник, представник заявника, представник заінтересованої особи не з`явилися, подали заяви про слухання заяви без їх участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає залишення без розгляду зважаючи на таке.

Розгляд справи у порядку окремого провадження у цивільному судочинстві неможливий, якщо: (а) спір про право уже існує/існував на час подання у цьому порядку заяви про встановлення факту; (б) спір про право виникає під час розгляду справи у такому порядку.

З роз`яснень, що містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією з умов встановлення факту в окремому провадженні є відсутність спору про право, тобто якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

У постанові від 13 жовтня 2022 року у справі № 755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, розгляд справи в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства неможливий за наявності спору про право.

Інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачені для того, аби вирішити (допомогти вирішити) будь-який спір про право.

Якщо існує спір про право заінтересовані особи мають право подати позов на загальних підставах, тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою у відповідному виді судочинства.

Оскільки із заяви ОСОБА_1 та поданих до неї документів вбачається, що заявнику відмовлено у призначені пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу (не зараховано періоди роботи в: колгоспі "Червона зірка" відповідно довідки від 12.09.2004 № 19 з 1985 року по 1987 рік, оскільки в даному документі зазначено прізвище " ОСОБА_2 "; в колгоспі "Україна" відповідно архівної довідки від 11.02.2019 №04-03/33 з 1988 року по 1996 рік, оскільки в даному документі зазначено по батькові " ОСОБА_4 ", що не відповідає даним паспорту), означене свідчить про спір із повноважним органом, і що фактично для збирання доказів й оскарження рішення про таку відмову (зокрема, для "створення" преюдиційних фактів) не можуть використовуватися можливості окремого провадження у цивільному судочинстві.

Ураховуючи, що спір про право (право на зарахування до страхового стажу періодів роботи заявника, визнання протиправним і скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу) належить до юрисдикції адміністративного суду, то після виникнення спору із суб`єктом владних повноважень, який відмовив у призначенні такої пенсії, заявляти будь-які вимоги за правилами цивільного судочинства (і ще й в окремому провадженні) означає: (а) "розривати" вирішення єдиного спору про право між судами різної юрисдикції та (б) визнавати, що для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства потрібно "створити" преюдиційні факти у цивільному процесі.

Орган Пенсійного Фонду України є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями, тому за предметним та суб`єктним складом спір у справі за позовною вимогою до відповідного Головного Управління Пенсійного Фонду України про визнання права на певний вид пенсії підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Рішенням органу ПФУ (Головне управління ПФУ в Житомирській області) від 04.04.2024 № 19 заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У разі виникнення спору із суб`єктом владних повноважень, зокрема, який стосується порушеного заявником питання, останній вправі звернутися до адміністративного суду з позовними вимогами до відповідного уповноваженого органу. Певні факти, які мають значення для правильного вирішення спору, компетентний суд має встановити у мотивувальній частині судового рішення, під час розгляду справи про оскарження рішення компетентного органу щодо відмови у призначенні пенсії за віком.

Звертаю увагу, що суди не можуть сприяти створенню ситуацій, за яких позивач змушений для вирішення одного спору декілька разів звертатися до суду, зокрема почергово до судів різної юрисдикції, як і не можуть потурати розриванню одного спору на декілька справ (тим більше у судах різної юрисдикції).

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17 (провадження №61-2417сво19), приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Відтак, враховуючи вищевказане, беручи до уваги, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (04.04.2024 12398/03-16), в повноваження якого входить призначення пенсій, на підставі поданих заявником документів, заперечує наявність у нього права на пенсію за віком і останній має право на його доведення певними засобами доказування, суд вважає наявним у даному випадку спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду.

Зважаючи на викладене, із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право на призначення пенсійної виплати, вирішення якого віднесено законом до компетенції суду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 259 - 261, 293, ч. 6 ст. 294, 315, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів.

Розяснити заявнику, що він має право подати позов до суду чи оскаржити відмову субєкта владних повноважень до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду на протязі пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. П. Синиця