УХВАЛА

26 грудня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого - судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом

Моторного (транспортного) страхового бюро України

до

ОСОБА_1

про

відшкодування коштів в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

16.09.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, поданий представником позивача адвокатом Сечко Сергієм Володимировичем до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування і розмірі 52 032, 16 гривень та суму судового збору.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеса від 07.10.2024 року, цивільну справу № 521/14621/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування коштів в порядку регресу передано до Кілійського районного суду Одеської області за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 року, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 20.11.2024 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

19.12.2024 року до Кілійського районного суду Одеської області від ОСОБА_2 надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 105 від 28.02.2023 року.

Отже, відповідач по справі ОСОБА_1 помер до звернення позивача до суду з цим позовом та до вирішення судом питання про відкриття провадження по справі.

Приймаючи вказані та встановлені судом обставини, оглянувши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи з вищевикладеного, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України, шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається, зокрема статтею 1281 ЦК України, що не підлягають зміні нормами процесуального законодавства.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Дана позиція підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №310/10284/15-ц (провадження №61-2717св18), у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 381/3844/15-ц (провадження № 61-9568св18), у постанові від 26 червня 2019 року у справі №161/13138/15-ц, у постанові від 26 червня 2019 року по справі №234/7927/16-ц, у постанові від 16 травня 2018 року по справі №183/4229/14-ц.

Також, Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №161/13138/15-ц дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на час пред`явлення до суду позову позивачем, відповідач помер. Верховний суд вказав, що обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону є висновок суддів про закриття справи, оскільки відповідно до статті 37 (на цей час 55) ЦПК України правонаступництво можливе шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача у справі, за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. Доводи касаційної скарги, що суд повинен був вирішити питання про процесуальне правонаступництво є безпідставними, оскільки цивільний процесуальний закон не передбачає пред`явлення позову до фізичної особи, яка померла, яка не є правоздатною у зв`язку зі смертю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до норм ЦПК України, вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя не лише перевіряє формальне додержання позивачем вимог закону, передбачених статтями 175-177 ЦПК України, а також встановлює наявність передумов для відкриття провадження, зокрема, чи підлягає позовна заява розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. Ця передумова включає в себе таку передумову, як наявність у заявника та особи, яка притягується як відповідач, цивільної процесуальної правоздатності.

Враховуючи, що станом на час відкриття провадження по даній справі у суду не було відомостей про смерть відповідача, тому, постановляючи ухвалу від 20.11.2024 року вважав, що ОСОБА_1 має цивільну процесуальну правоздатність, і може бути стороною у справі.

Однак, враховуючи надану суду копію актового запису про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за півтора року до звернення позивача до суду з цим позовом.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач по справі помер до подання позовної заяви до суду, тобто процесуальна правоздатність відповідача на час подання позовної заяви та на час вирішення судом відкриття провадження у справі припинилась, а процесуальне правонаступництво на даній стадії не застосовується, оскільки чинним законодавством України не передбачено порушення провадження по справі з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України вже припинена, в силу чого не може бути стороною у справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При цьому позивачу слід роз`яснити його право звернутись із позовом до суду безпосередньо до спадкоємців відповідача.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ст. 25 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Провадження по цивільній справі № 521/14621/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування коштів в порядку регресу - закрити.

Роз`яснити позивачу його право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства із позовом безпосередньо до спадкоємців відповідача.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи,якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан