Справа № 583/4619/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Семенової О.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гайдейчук К.В.,

представника позивача Рудницького Ю.І., /в режимі відеоконференції/

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» через свого представника Мужика Н.Т. 11 вересня 2024 року звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501395757 у розмірі 220406,70 грн. Позовна заява мотивована тим, що 23 листопада 2021 року ОСОБА_2 уклала з АТ «Альфа банк», яке в подальшому було перейменовано на АТ «Сенс Банк», угоду про надання споживчого кредиту № 501395757. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах передбачених договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання від банку інформації. Відповідач свої зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість у сумі 220406,70 грн.

10 жовтня 2024 року від представника відповідачки ОСОБА_2 , адвоката Шевченка Р.В., надійшов відзив на позовну заяву, про не визнання позовних вимог в повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що в позовній заяві не вказано яким саме чином було укладено угоду між позивачем та відповідачем про надання споживчого кредиту № 501395757. З додатків до позовної заяви про укладення договору взагалі не зрозуміло, яким саме чином будо укладено кредитний договір та що саме відповідачкою погоджено всі ті умови, які вказані в доданих документах. Ці обставини на її думку є істотними та мають бути досліджені та встановлені під час судового розгляду справи. Оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501395757 від 23 листопада 2021 року не підписана відповідачкою (на документі відсутні дані щодо накладення електронного підпису), що свідчить про відсутність волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору № 501395757, а отже кредитний договір не є укладеним в силу ст. 639,1055 ЦК України. Разом з тим, вказане не підтверджує факту отримання кредитних коштів та наявності у неї заборгованості у розмірі, який зазначає позивач. Крім цього позивач не підтвердив виконання свого обов`язку щодо видачі коштів жодним належним і допустимим доказом, зокрема, первинними документами. Роздруківка меморіального ордеру № 72137090 від 23 листопада 2021 року не містить необхідних реквізитів, що підтверджують виконання платником та проведення банком, зокрема підписів відповідальних осіб, відтисків печаток тощо. До того ж, як в оферті, так і в акцепті зазначено спосіб видачі кредиту переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», а згідно меморіального ордеру від 23 листопада 2021 року зазначений рахунок отримувача інший - НОМЕР_2 , який визначений офертою і акцептом як рахунок для повернення заборгованості за угодою. Позовна заява містить лише загальну суму боргу, але не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не скріплений печаткою банку, не містить підпису керівника банку, головного бухгалтеру, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним доказом. Крім того, досудова вимога від 06 листопада 2023 року про дострокове повернення кредитної заборгованості не містить підтвердження повноважень представника на підписання та направлення досудових вимог. Докази отримання такої вимоги суду не надано. На підтвердження укладення договору та підписання його відповідачем позивач надав довідку ідентифікацію клієнта, відповідно до змісту якої клієнт ОСОБА_2 , з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований АТ «Сенс Банк», яка не містить дати її складання, інформації про особу, яка її склала та підпису цієї особи. Також у довідці не вказано, який саме договір укладено. Вказує, що не наданий оригінал розрахунку заборгованості за кредитом, той документ, що має назву розрахунку, не підписаний, не скріплений печаткою банку, він не містить підпису керівника банку, головного бухгалтеру, не містить: даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість. Щодо виписки по особовим рахункам з кредитною картою, то її неможливо ідентифікувати як таку, що відображає заборгованість за Угодою, в нвй відсутня інформація про те, що заборгованість, якщо така взагалі існує, виникла внаслідок невиконання умов Угоди. Щодо доказів отримання картки вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо видачі за вказаним договором платіжної картки на ім?я відповідачки (дата її видачі, її вид та строк дії) та встановлення відповідного кредитного ліміту на неї і його суми, а також відповідно і щодо здійснення будь-якого руху коштів по рахунку на підставі Оферти /а.с. 61-64/.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення про те, що відповідачка підписала договір електронно через додаток у смартфоні, був підписаний нею паспорт споживчого кредиту, є додаток «Альфа Банку», прийшов код, який вона вводила і підписала.

Представник відповідачки ОСОБА_2 , адвокат Шевченко Р.В., який діє на підставі ордеру /а.с. 53/, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту споживчого кредиту та оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501395757 від 23 листопада 2021 року між відповідачкою та АТ «Альфа-Банк укладено кредитний договір на суму 166000,00 грн. терміном на 60 місяців зі сплатою 35,0% річних процентної ставки. Наданий суду примірник договору підписаний представником банку, підпис ОСОБА_2 відсутній.

Відповідно до положень акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту сума кредиту складає 166000,00 грн., процентна ставка 35 % річних, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 23 листопада 2026 року. Також складений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг /а.с.34-37/.

23 листопада 2021 року АТ«Сенс Банк» було перераховано відповідачці 166000,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордера із призначенням платежу надання кредиту за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року /а.с. 5 зворот/.

Відповідно до виписки по особовому рахунку станом на 28 лютого 2023 року та розрахунку заборгованості становить 162542,06 грн. за тілом кредиту та 57864,83 грн. за відсотками.

01 грудня 2022 року відбулась державна реєстрація зміни найменування банку з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк» /а.с. 18-31/

06 листопада 2023 року АТ«Сенс Банк» за місцем реєстрації відповідача була направлена вимога щодо виконання договірних зобов`язань за угодою та погашення заборгованості /а.с. 8, 33/. Однак у добровільному порядку заборгованість сплачена не була.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 26 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно положень п.4 оферти позичальник підтверджує, що до підписання цього договору ознайомився з усіма його умовами та нормами ЗУ «Про споживче кредитування», ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що розміщені на веб-сайті Товариства www.alfabank.ua та є невід`ємною частиною цього договору.

Ці Правила, за твердженням позивача, є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Всупереч вимогам ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» паспорт споживчого кредиту, договір не містить підпису ні власноручного, ні електронного підпису в розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Враховуючи положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається в обгрунтування своїх позовних вимог. Всупереч положень наведеної норми позивачем не надано доказів, що саме цю редакцію договору, яка надана до позовної заяви, підписувала відповідачка, оскільки договір та паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідачки.

На підтвердження укладення договору та підписання його відповідачем позивач надав довідку ідентифікацію клієнта /а.с. 32/, відповідно до змісту якої клієнт ОСОБА_2 з якою укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», укладеного між банком та клієнтом, ідентифікований АТ «Сенс Банк». Суд не приймає цей доказ як такий, що підтверджує підписання відповідачкою договору, оскільки довідка не містить дати її складання, інформації про особу, яка її склала та підпису такої особи. Також у довідці не вказано, який саме договір укладено.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачці банком було перераховано суму грошових коштів 166000,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту.

АТ «Сенс Банк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.

Вимога про стягнення відсотків задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що відповідачка підписувала кредитний договір саме у тій редакції, яка надана була суду, що між сторонами було обумовлено розмір відсотків, які підлягають сплаті за кредитним договором та цей розмір становить саме 35% річних.

Тому здійснити захист прав кредитора можливо шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт отримання відповідачем суми кредитних коштів у межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою по рахунку та меморіальним ордером. Суд враховує, що тіло кредиту складає 166000,00 грн., яке підлягає стягненню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 2280.69 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 77-81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк».

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_3 / на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» /юридична адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150, / заборгованість за кредитним договором № 501395757 від 23 листопада 2021 року в розмірі 166000,00 грн /сто шістдесят шість тисяч гривень 00 копійки/ та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2280,69 /дві тисячі двісті вісімдесят гривень 69 копійок/.

Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційної-комунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2024 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С. Семенова