Провадження № 2/761/4630/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Аббасової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухини А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.02.2020 року о 21 год. 35 хв. в м. Києві по вул. О. Довженка,12 мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , який було застраховано ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №6-01 від 28.05.2019.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2020року (справа №761/6528/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої сторони у розмірі 72 088,69 грн.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі №АО/6560233, транспортний засіб «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП було застраховано у АТ «СГ «ТАС».

АТ «СГ «ТАС» визнало факт страхової події від 21.02.2020 року та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу №АО/6560233 з вирахуванням франшизи (2500 грн.) у розмірі 69 588,69 грн. Відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП від 21.02.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме 2500,00 грн.

16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладеного договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16.11.2020 року, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведено у додатку № 1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 6-01 від 28.05.2019 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. З метою досудового врегулювання, позивачем було направлено вимогу про відшкодування збитків, проте відповідач проігнорував таку вимогу, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду.

Позивач у своїй позовній заяві простить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 2 500,00 грн., витрати по сплаченому судовому збору та витрати на правову допомогу у розмірі 8 348, 60 грн.

11.12.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В.

27.12.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У встановлений в ухвалі строк відповідач відзив щодо позовних вимог до суду не направив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду позовної заяви повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомляв. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, враховуючи письмову згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21.02.2020 року о 21 год. 35 хв. в м. Києві по вул. О.Довженка, 12 мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , який було застраховано ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №6-01 від 28.05.2019.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2020 року (справа №761/6528/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рахунку № СМУ00005119 від 02.03.202020 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 склала 72 088,99 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої сторони у розмірі 72 088,69 грн., що підтверджується довідкою - підтвердженням заліку страхового відшкодування від 04.03.2020 року та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 6581 від 05.03.2020 року.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі №АО/6560233, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП було застраховано у АТ «СГ «ТАС».

АТ «СГ «ТАС» визнало факт страхової події від 21.02.2020 року та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» за вирахуванням франшизи (2500 грн.) у розмірі 69 588,69 грн.

Як вказує ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦПК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом установлено, що розмір франшизи згідно полісу №АО/6560233 становить 2 500 грн.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), також збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відшкодувавши матеріальну шкоду заподіяну відповідачем внаслідок ДТП від 21.02.2020 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми страхового відшкодування в розмірі франшизи, а саме 2500,00 грн.

16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладеного договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16.11.2020 року, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведено у додатку № 1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 6-01 від 28.05.2019 року.

Згідно з п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до чч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, між адвокатом Литвином Р.М. та ФОП ОСОБА_1 був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги № 08 від 02.02.2021 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги, вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги на загальну суму 8 348, 60 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1 граничний розмір витрат на правову (правничу) допомогу може становити 2197 грн. за 1 годину роботи. Так адвокатам була надана наступна правова допомога: вивчення матеріалів страхової справи (регресної справи); формування правової позиції вартістю 2636 грн. 40 коп.; підготовка та відправка адвокатських запитів до поліції та суду про отримання адміністративних матеріалів по ДТП, МТСБУ - 878 грн. 80 коп.; підготовка позовної заяви про відшкодування шкоди в порядку регресу - 1757 грн. 60 коп.; підготовка процесуальних документів у кількості необхідній для подачі позову до суду про відшкодування шкоди в порядку регресу - 439 грн. 40 коп.; підготовка заяв та клопотань до суду - 439 грн. 40 коп.; представництво інтересів позивача в суді - 2 1974 грн. Загальна вартість цих витрат складає 8 348 грн. 60 коп.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, представник позивача ФОП ОСОБА_1 адвокат Литвин Р.М. не приймав участі в жодному судовому засіданні у даній цивільній справі, після надходження до суду позовної заяви жодних заяв чи клопотань по суті спору він теж не подавав.

Виходячи з критеріїв реальності та розумності, беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних адвокатом Литвином Р.М. робіт, ціни позову, враховуючи, що адвокат Литвин Р.М. участі в жодному судовому засіданні не приймав, заяв чи клопотань до суду не подавав, суд вважає, що розмір заявлених позивачем судових витрат у справі в розмірі 8 348 грн. 60 коп. є неспівмірним та завищеним.

Разом з тим, враховуючи викладене, надані позивачем ФОП ОСОБА_1 докази на підтвердження понесених судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 712 грн 20 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 2 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1073,60 грн. витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу - 5 712,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя Н.В.Аббасова