Провадження № 6/235/52/24
Справа № 235/2685/20

У Х В А Л А

02 лютого 2024 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючого - судді Величко

при секретарі Гришай О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Покровськ подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог зазначила, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №63439024 по виконанню виконавчого листа №235/2685/20 виданого 18.09.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» кредитної заборгованості в розмірі 258520,93 грн. Виконавче провадження було відкрито 28.10.2020 р.

Того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено для виконання у банки.

29.10.2020 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника, 23.11.2020р. винесено постанову про арешт коштів боржника, які направлені для виконання у банки.

Відповідно до відповіді ДФС України в ДРФО відсутня інформація щодо отримання боржником доходів.

Відповідно до відповіді МВС за боржником відсутні зареєстровані транспорті засоби.

Відповідно до інформації ПФУ відсутні дані про отримання доходу боржника.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , на непідконтрольній території України, а згідно інформації Міністерства соціальної політики боржник як ВПО значиться зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Оскільки боржник на неодноразові виклики приватного виконавця не з`являвся, на вимогу приватного виконавця доступ до приміщення не надав, рішення боржником не виконується, виконавець просить вирішити питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, справу просить розглянути без участі приватного виконавця (а.с.5).

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного ( приватного) виконавця.

Від приватного виконавця Матвійчук Н.Є надійшла заява про розгляд справи без її участі ( а. с. 47).

Суд дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.10.2020 р. приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено про відкриття виконавчого провадження № 63439024 з примусового виконання виконавчого листа № №235/2685/20 виданого 18.09.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» кредитної заборгованості в розмірі 258520,93 грн.

29.10.2020. р., 28.10.2020 р., 16.11.2020 р., 17.11.2020 р., 19.11.2020 р., 20.11.2020 р., 23.11.2020 р 13.11.2021 р.- приватним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника, які були направлені для виконання до банківських установ.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 як ВПО значиться зареєстрованим за адресою : АДРЕСА_2 ( а. с. 33-35).

Матеріали справи містять виклики приватного виконавця Матвійчук Н.Є., адресовані боржнику ОСОБА_1 про зобов`язання останнього з`явитися до приміщення приватного виконавця ( а.с. 36,37).

27.09.2023 р. приватним виконавцем на адресу боржника була надіслана вимога бути присутнім та надати доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна, який відбудеться 27.10.2023 р. ( а. с. 38-39).

Актом приватного виконавця від 28.10.2023 р. засвідчено неможливість проведення опису та арешту майна боржника у зв`язку з відсутністю доступу до приміщення. ( а. с. 40).

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вищенаведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього, докази виїзду за межі України відсутні.

Так, приватним виконавцем на підтвердження фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань суду не надано доказів, зокрема того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2020 року надсилалась на адресу боржника рекомендованим поштовим відправленням, як передбачено ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутні відомості про вручення адресату поштового відправлення, як і відсутній реєстр поштових відправлень.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що боржник ОСОБА_1 взагалі отримував виклики до приватного виконавця від 08.10.2021 р., та від 27.09.2023 р.

Наданий суду акт про вихід приватного виконавця за адресою боржника від 28.10..2023 р.,( а.с. 40) має формальний характер, оскільки складено приватним виконавцем без підпису та пояснень свідків.

Факт відсутності відкритих рахунків із коштами у банківських установах, відсутність боржника на обліку в органах ПФУ та факт документування боржника паспортом громадянина України для виїзду за кордон не може однозначно свідчити, що боржник вчиняє діяння, які спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Отже, в даному випадку, приватним виконавцем не надано суду доказів, які б свідчили саме про винна поведінка ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні, слугувала причиною невиконання рішення суду, а тому відсутні передбачені законом підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 31, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Величко