С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/3531/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

24 грудня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. розглянув в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

В серпні 2023 року Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 83000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначив, що Відповідачка порушила умови договору позики №23/94217901 від 10 лютого 2021 року, не повернула суму позики та не сплатила нараховані відсотки за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим за нею рахується заборгованість в загальному розмірі 83000,00 грн, з яких:

- 10000,00 грн - заборгованість за кредитом;

- 71600,00 грн - заборгованість за процентами;

- 1400,00 грн -заборгованість за комісією.

На момент подачі позову заборгованість не погашена, а тому Позивач просить стягнути з Відповідачки заборгованість в судовому порядку.

10 серпня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кушнір С.І.

17 серпня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

12 вересня 2023 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

18 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження.

2 листопада 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

6 листопада 2023 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

28 грудня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, пославшись на таке. Позивачем не доведено надання Відповідачці кредитних коштів. Розмір відсотків за користування кредитними коштами є завищеним. Комісія за надання кредиту суперечить ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

5 квітня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

10 квітня 2024 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

10 лютого 2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №23/94217901.

Відповідно до умов укладеного договору позики, Відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн, строком на 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,00 % від суми позики за кожен день користування.

Згідно п. 3.2. договору позики, Відповідачка підтверджує, що вона отримала від кредитора суму позики у повному обсязі у дату підписання договору позики.

Таким чином, доводи представника відповідача про те, що Позивачем не доведено надання Відповідачці кредитних коштів не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Комісія за надання позики Відповідачці становить 1400,00 грн, яка підлягає сплаті у строк, передбачений графіком платежів, що обумовлено умовами договору позики (Розділ 9 договору позики).

Відповідачка погодилась з умовами договору, зокрема в частині сплати комісії, про що свідчить підпис останньої у договорі.

12 липня 2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №12072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №23/94217901 від 10 лютого 2021 року перейшло до ТОВ «ФК ««Укрглобал-Фінанс».

Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 12 липня 2023 року до договору відступлення права вимоги №12072023 від 12 липня 2023 року, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №23/94217901 від 10 лютого 2021 року в розмірі 83000,00 грн, з яких:

- 10000,00 грн - заборгованість за кредитом;

- 71600,00 грн - заборгованість за процентами;

- 1400,00 грн -заборгованість за комісією.

Згідно з умовами договору позики Відповідачка зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.

Всупереч умовам договору позики Відповідачка не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, припинила повертати наданий їй кредит, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором в розмірі 83000,00 грн, з яких:

- 10000,00 грн - заборгованість за кредитом;

- 71600,00 грн - заборгованість за процентами;

- 1400,00 грн -заборгованість за комісією.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, Відповідачка, як позичальник, тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

З матеріалів справи вбачається, що укладений Відповідачкою договір відповідає вимогам закону, умови договору з боку кредитодавця виконані, грошові кошти Відповідачці надані.

В свою чергу, Відповідачка умови договору не виконує, погашення кредитної заборгованості не здійснює, в зв`язку з чим утворилася заборгованість.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів, які б спростовували розмір заборгованості Відповідачки перед Позивачем за кредитним договором, суду не надано.

У зв`язку з невиконанням Відповідачкою умов укладеного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню, і з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 83000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідачки на користь Позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Також в порядку ст. 141 ЦПК України з Відповідачки на користь Позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн, оскільки Позивачем надано суду достатні та належні докази, які свідчать про отримання та фактичну оплату Позивачем правової допомоги, наданої адвокатом.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 11, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 626, 628, 638, 639, 1054, 1050, 1077, 1078, 1081 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором №23/94217901 від 10 лютого 2021 року в розмірі 83000,00 грн.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» компенсацію понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 7684,00 грн.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», , адреса: 03124, м. Київ, вул. Миколи Василенко, буд.7;

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , приватний будинок.

Суддя: