ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
06 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У листопаді 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначивши про те, що 26.06.2013 між АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500/06/2013/0314. Відповідно умов вказаного договору банком надано відповідачу кредит у розмірі 48 675,00 грн., строком до 25 червня 2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,5% річних, процентною ставкою на прострочену заборгованість 21,5% річних.
Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач припинив належним чином виконувати зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до Куйбишевського районного суду Запорізької області.
Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 03.06.2019 задоволено позовні вимоги АБ «Укргазбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 046,44 грн. Рішення набрало законної сили 04.07.2019.
В процесе примусового виконання вказане рішення суду було виконано шляхом утримання частини грошових коштів з доходів боржника.
Виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення суду закінчено 28.10.2020 у зв`язку із фактичним його виконання.
Оскільки відповідач в добровільному порядку зобов`язання за кредитним договором не виконував, посилаючись на положення ст.625 ЦК України, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 року по 28.10.2020 у загальному розмірі 1 310,41 грн., а також стягнення суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 року по 28.10.2020 у розмірі 3 335,51 грн.
Крім цього, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 26.06.2013 року було укладено договір застави 71-314, предметом застави за яким виступав автомобіль марки ЗАЗ, моделі SENS TF698К легковий седан 2013 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Пунктом 3.3.4. договору застави закріплено обов`язок відповідача не період дії цього договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договору (договорів) страхування, а також документів що підтверджують сплату страхових платежів за цим(цими) договором(договорами) страхування.
Умовами договору застави було передбачено, що за кожен випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.4. договору застави відповідач сплачує на користь позивача штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого відповідач порушував п.3.3.4. цього договору та становить 1,5% заставної вартості предмета застави, визначеної у п.2.3 цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у т.ч. враховуючи місяць у якому будуть виконані зобов`язання зі страхування).
Відповідачем порушено вимоги п.3.3. договору застави, та не надано позивачу доказів виконання обов`язку щодо страхування предмету застави з червня 2017 року.
З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за невиконання умов договору застави за період з червня 2017 року по серпень 2023 року включно у розмірі 36 993,00 грн., заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 року по 28.10.2020 у загальному розмірі 1 310,41 грн., а також суму збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 року по 28.10.2020 у розмірі 3 335,51 грн.
Ухвалою суду від 26.12.2023 позовну заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засіданні не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність та відзиву на позов не подала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26.06.2013 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №500/06-2013/0314, за умовами якого Банком надано позичальнику кредит у розмірі 48 675,00 грн., строком з 26 червня 2013 року по 25 червня 2018 року, зі сплатою 16,5 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість 21,5% річних.
Відповідач припинив виконувати належним чином зобов`язання за Кредитним договором.
Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 03 червня 2019 року задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 12 161,16 грн. заборгованості з повернення кредиту, 885,28 грн. заборгованості по сплаті процентів. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення набрало законної сили 04.07.2019 року.

Згідно виписки по особовому рахунку виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення було закінчено 28.10.2020 у зв`язку із фактичним виконанням.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Правилами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до якого йому було надано кредит строком до 25.06.2018 року. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом.

Фактична сплата заборгованості відповідачем за кредитним договором відбулась лише 28.10.2020 шляхом утримання частини грошових коштів з доходів боржника при примусовому виконанні рішення суду. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених статтею 625 ЦК України , за увесь час прострочення до 28.10.2020 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 12.03.2017 по 28.10.2020 сума 3 % річних становить 1310,41 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 по 28.10.2020 складає 3 335, 51 грн.

Вказаний Розрахунок позивача щодо розміру інфляційних витрат та трьох процентів річних перевірений судом, відповідає нормам ЦК України та ЦПК України, та відповідачем не спростований.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушував права позивача, як кредиторів на сплату суми боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за невиконання умов договору застави суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №500/06/2013/0314 від 26 червня 2013 року між банком та ОСОБА_1 26 червня 2013 року було укладено договір застави № 71-314 транспортного засобу, предметом застави за яким виступав автомобіль марки ЗАЗ, моделі SENS TF698К легковий седан 2013 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Пунктом 2.3. договору застави встановлено, що за згодою сторін предмет застави оцінено в 64 900,00 грн.

Згідно пункту 3.3.4. договору застави закріплено обов`язок відповідача не період дії цього договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договору (договорів) страхування, а також документів що підтверджують сплату страхових платежів за цим(цими) договором(договорами) страхування.

Пунктом 4.2. договору застави встановлено, що за кожен випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.4. договору застави відповідач сплачує на користь позивача штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого відповідач порушував п.3.3.4. цього договору та становить 1,5% заставної вартості предмета застави, визначеної у п.2.3 цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у т.ч. враховуючи місяць у якому будуть виконані зобов`язання зі страхування).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України ).

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ст.10 зазначеного Закону, якщо предмет застави не підлягає обов`язковому страхуванню, він може бути застрахований за згодою сторін на погоджену суму, але не більшу за його ринкову вартість.

Відповідно до пункту 6 частини першої ст.6 Закону України «Про страхування» від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, зокрема, здійснюється добровільне страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Відповідно до положень ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з предмету спору, позовні вимоги стосуються виконання зобов`язань, які виникли у відповідача під час дії договору застави та яких у порушення умов договору відповідач не виконувала, так як не забезпечила безперервну дію страхового покриття щодо предмета застави на строк не менший, ніж той, в межах якого заставодавець виконає свої зобов`язання за кредитним договором та не сплачувала страхових платежів, хоча умови кредитного договору їй були відомі.

Таким чином, оскільки відповідач в порушення умов договору застави належних доказів щодо укладення договору страхування транспортного засобу банку не надала, відповідно, у банку виникло право на нарахування штрафу за невиконання умов договору застави щодо страхування предмета застави згідно з п. 4.2. Договору застави.

Згідно розрахунку позивача, сума штрафу за неналежне виконання умов договору застави щодо страхування предмету застави нарахована за період з червня 2017 по серпень 2023 року і становить 36 993,00 грн. : 64 900,00 х 1,5% (за перший місяць неналежно виконання зобов`язання) = 973,50 грн. та 64 900,00 х 0,75% х 74 міс. ( починаючи з 2-го місяця неналежного виконання зобов`язання) = 36 019,50 грн.

З урахування вищезазначеного, враховуючи те, що наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростовано, з відповідача підлягає стягненню штраф на корить позивача у розмірі 36 019,50 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом відповідачем розрахунок позивача не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та штрафу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором №500/06/2013/0314 від 26 червня 2013 року в загальному розмірі 4 645,92 (чотири тисячі шістсот сорок п`ять) гривень 92 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору застави №71-314 від 26.06.2013 року в розмірі 36 993 (тридцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Єреванська, 1).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко