Справа № 317/6657/24
Провадження № 2/317/1847/2024
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Олексієнка Володимира Олексійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Олексієнка Володимира Олексійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із поданої позовної заяви, представник позивача об`єднав в одній позовній заяві декілька вимог, а саме: про розірвання шлюбу, що підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження; про визначення місця проживання дітей, що має розглядатися у порядку загального позовного провадження.

Разом із цим, позивачем не враховано приписів процесуального закону щодо об`єднання вимог та особливостей розгляду інших заявлених ним вимог про визначення місця проживання дитини, оскільки ці вимоги не пов`язані підставами виникнення або доказами із вимогою про розірвання шлюбу, вони регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог ст. 161 СК України не залежить від вирішення вимоги про розірвання шлюбу. Спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою вимог, може лише ускладнити вирішення справи.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини. Тоді як при вирішенні питань визначення місця проживання дитини необхідно обов`язково залучати по справі орган опіки та піклування, і як наслідок, це може призвести до безпідставного затягування розгляду іншої заявленої вимоги, тому зазначені вимоги повинні розглядатися окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, оскільки зазначені представником позивача у позовній заяві вимоги не можуть бути об`єднаними в одне провадження та розглядатися разом в порядку одного провадження, суд дійшов висновку, про необхідність позовну заяву повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст.175-178, 185, 187, 191, 274-279, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Олексієнка Володимира Олексійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне судове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Ткаченко