ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7673/24 Справа № 203/5213/23 Головуючий у першій інстанції: Ханієва Ф. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28.07.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Ульянова в м. Дніпрі, при виїзді з паркувального майданчика «АТБ» не надав дорогу транспортному засобу Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Ульянова, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.2 ПДР України. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2023 року №203/4341/23 було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, 160000,00 грн, розмір франшизи 2600,00 грн. Позивач отримав суму страхового відшкодування від страховика ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у загальному розмірі 22849,44 грн (20189,53 грн + 2659,91 грн), а від відповідача суму франшизи 2600,00 грн. Однак, цих виплати недостатньо, адже вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який проведено у ПП «Аеліта», склав 49838,30 грн. Згідно звіту ФОП ОСОБА_4 №05-D/13/37 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 16.08.2023 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, становить 25449,44 грн. Таким чином, позивач зазначає, що має право на відшкодування йому відповідачем різниці між фактичними витратами не ремонт (49838,30 грн)та виплаченими йому грошовими коштами (22849,44 грн + 2600,00 грн), що становить 24388,86 грн (49838,30 грн - 25449,44 грн). Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 24388,86 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти у розмірі 24388,86 грн. Стягнуто також з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Дрігола Н.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України, в редакції, що діяла на час відкриття апеляційного провадження, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За положеннями вказаної вище норми у редакції Закону №3831-IX від 19.06.2024, що діє на час розгляду справи, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, пунктом другим Розділу II Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах від 19 червня 2024 року №3831-IX, який набрав чинності 19.07.2024, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 24388,86 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 28.07.2023 року о 16:45 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Ульянова в м. Дніпрі, при виїзді з паркувального майданчика «АТБ» не надав дорогу транспортному засобу Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Ульянова, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 10.2 ПДР України (а.с. 39-40, 21).

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2023 року у справі №203/4341/23 було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили 16.09.2023 року. (а.с. 21).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 06.10.2016 року, позивач є власником транспортного засобу автомобіля марки Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2016 року випуску (а.с. 38).

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №ЕР.211850264 від 03.11.2022, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн, розмір франшизи 2600,00 грн (а.с. 42).

Позивач отримав суму страхового відшкодування від страховика ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у загальному розмірі 22849,44 грн (20189,53 грн + 2659,91 грн), а від відповідача суму франшизи у розмірі 2600,00 грн, що підтверджується копіями повідомлень про виплати, листів, довідки банку, виписки по рахунку, платіжної інструкції, страхового акта, розпорядження на виплату страхового відшкодування (а.с. 15, 16, 45-52).

Також установлено, що належний позивачу автомобіль Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був відремонтований, а вартість відновлювального ремонту, проведеного ПП «Аеліта», склала 49838,30 грн, що підтверджується копією замовлення-наряду №271825 на виконання робіт по ремонту та обслуговування автомобіля від 08.08.2023 року на суму 49838,30 грн (а.с. 114-115), копіями фіскальних чеків від 16.08.2023 року на суму 34584,00 грн та від 17.08.2023 року на суму 15254,00 грн (а.с. 116-118), актом виконаних робіт №АЛ00271825 від 16.08.2023 року на суму 49838,30 грн, актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 16.08.2023 року на суму 49838,30 грн, рахунку на оплату №5824 від 01.08.2023 року на суму 49838,30 грн (а.с. 18-20).

Згідно копії звіту №05-D/13/37 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_4 16.08.2023 року, ринкова вартість автомобіля Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - 514006,37 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу (з ПДВ) - 25449,44 грн (а.с. 96-107).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Отже, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17, від 05 грудня 2018 року у справі №752/19570/15-ц.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши вину відповідача у ДТП, що мала місце 28.07.2023 року, виплату ним добровільно суму франшизи позивачу у розмірі 2600,00 грн; встановивши, що вартість фактично проведених ПП «Аеліта» ремонтних робіт належного позивачу автомобіля Suzuki склала 49838,30 грн, а згідно звіту №05-D/13/37 від 16.08.2023 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (з ПДВ) - 25449,44 грн; приймаючи до уваги, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» свій обов`язок з виплати страхового відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу виконало, сплативши на користь позивача 22849,44 грн (тобто вартість ремонту з урахуванням зносу, з ПДВ - 25449,44 грн за відрахуванням суми франшизи - 2600,00 грн), - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 24388,86 грн (що є різницею між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) в сумі 49838,30 грн та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, в сумі 22849,44 грн, а також з відрахуванням суми франшизи - 2600,00 грн).

Посилання апелянта на те, що страхова компанія (третя особа у справі) зобов`язана відшкодувати позивачу страхове відшкодування у межах ліміту страховика (160000,00 грн) є безпідставним.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» свій обов`язок з виплати страхового відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу виконало, сплативши на користь позивача 22849,44 грн (вартість ремонту з урахуванням зносу, з ПДВ - 25449,44 грн за відрахуванням суми франшизи - 2600,00 грн).

При цьому, у страховика не виник обов`язок понад суму відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу запасних частин, що підлягають заміні.

Будь-яких належних та допустимих доказів, що вартість ремонту автомобіля Suzuki з урахуванням зносу є більшою за 25449,44 грн - суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом, призначення відповідної судової автотоварознавчої експертизи не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання місцевого суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 25 грудня 2024 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова