ПОСТАНОВА

іменем України

25 грудня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/2628/24

провадження № 22-ц/4809/1577/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2024 року у складі судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі по тексту ОКВП «Дніпро-Кіровоград») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позову вказало, що починаючи з 01 квітня 2012 року позивач надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 та укладання договору з індивідуальним споживачем з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку від 26 жовтня 2016 року відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. Однак, ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання з оплати отриманих послуг, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01 вересня 2018 року по 29 лютого 2024 року в сумі 25 289,01 грн, з яких борг за послуги водопостачання та водовідведення складає 22385,38 грн; 3% річних - 534,63 грн; індекс інфляції - 2369 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОКВП «Дніпро-Кіровоград» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, починаючи з 01 квітня 2012 року, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

26 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було укладено договір з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку, за адресою споживання АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до довідки про нарахування та розмір платежів за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01 вересня 2018 року по 29 лютого 2024 року відповідачу було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 22385,38 грн (а.с.3).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів щодо правового статусу відповідача відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як власника/користувача, що унеможливлює вирішення судом питання про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 204 ЦК України, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, встановлена презумпція правомірності правочину.

Отже, укладенням договору з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку, який на час розгляду справи не визнано недійсним та не розірвано, між сторонами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року №690.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п.п.5 п.47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Стаття 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачає, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та вимогами цих Правил.

Поза увагою місцевого суду залишилася та обставина, що відповідачем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено з позивачем договір про надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення №4153964, 26 жовтня 2016 року відповідно до п.4.2 якого відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення в установлений договором строк, що свідчить про те, що відповідач взяв на себе обов`язок утримувати належне йому майно, незалежно від того чи зареєстрований він у вказаній квартирі.

Пунктом 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов?язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об?єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Крім того, згідно з підпунктом 11 пункту 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Підтверджень звернення відповідача до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з відповідними заявами про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг з централізованого водопостачання на період тимчасової відсутності споживачів у спірний період або зміну власника житла матеріали справи не містять.

Як передбачено частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

ОКВП «Дніпро-Кіровоград», виконуючи свої обов`язки, визначені укладеним договором, надавав послуги централізованого водопостачання та водовідведення, однак з боку відповідача має місце порушення зобов`язання в частині своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженим в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст.1 та п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом першим частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне постачання та водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення основний борг ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2018 року по 29 лютого 2024 року складає 22385,38 грн (а.с.3).

Іншого розрахунку стороною відповідача надано не було, тому колегія суддів вважає наданий позивачем розрахунок суми заборгованості належним та допустимим доказом.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі №922/175/18 зазначено, що формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних та інфляційні втрати не є неустойкою у розумінні ст.549 цього Кодексу.

Отже, положення ст.549 ЦК України (штраф, пеня) та ст.625 ЦК України (3% річних, інфляційні втрати) є різними за своєю правовою природною.

У даній справі, що переглядається, позивачем також заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з простроченням виконання обов`язку зі сплати за отримані житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що на суму заборгованості у розмірі 22385,38 було нараховано інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України у сумі 2369 грн та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України в сумі 534,63 грн за період з вересня 2018 року по січень 2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану (а.с.4).

Колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, ґрунтуються на вимогах закону. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 сплатив зазначену заборгованість.

Також, матеріали справи не містять доказів, що у вказаний вище спірний період ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за адресою: АДРЕСА_1 , не надавало послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, як і не містять доказів того, що такі послуги надавалися неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн та подання апеляційної скарги по справі у розмірі 4542 грн, а всього 7570 грн.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 376, 381-384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (, вул. Соборна, 19-а, м. Кропивницький) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2018 року по 29 лютого 2024 року у загальному розмірі 25289 (двадцять п`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн 01 коп, з яких: борг за послуги водопостачання та водовідведення - 22385,38 грн; 3% річних - 534,63 грн; індекс інфляції - 2369 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (, вул. Соборна, 19-а, м. Кропивницький) судовий збір у розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний