Справа № 366/1458/23
Провадження № 2/366/41/24
У Х В А Л А

13 грудня 2024 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ткаченка Ю.В., за участю секретаря судових засідань Морозової Я.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Іванків Київської області, за правилами спрощеного позовного провадження, клопотання ОСОБА_1 про закриття або зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника позивача адвоката Іванова Федора Григоровича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі Позивач) в особі представника - адвоката Іванова Федора Григоровича (далі Представник позивача) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20 серпня 2016 року вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований Іванківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за актовим записом № 78.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні.

Після народження дитини, поведінка відповідача різко змінилася, почав чіплятися до позивача та створювати постійні сварки.

28 лютого 2022 року у наслідок військової агресії військ рф, позивач вимушена була виїхати з дитиною до Іспанії, де перебувають до сьогодні, як внутрішньо переміщені особи.

Дитина проходить медичне обстеження, де йому встановлено діагноз аутизм (значна затримка у розвитку дитини).

Батько дитини є працездатним, але участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. На даний час у позивача єдиним джерелом доходу є виплата, яка складається з допомоги на дитину. У зв`язку з тим, що доходів, які отримує позивач не вистачає для забезпечення всіх потреб дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач просить:

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20.08.2016 року Іванківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за актовим записом № 78 розірвати;

стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не меншу, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття;

стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 29 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

28 квітня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнає повністю. Просить суд надати максимальний термін для примирення в частині позовних вимог про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року ухвалено: «роз`єднати позовні вимоги ОСОБА_2 в особі представника позивача адвоката Іванова Федора Григоровича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, у наступному порядку:

1)позовні вимоги ОСОБА_2 в особі представника позивача адвоката Іванова Федора Григоровича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу виділити в самостійне провадження та передати до канцелярії суду для реєстрації згідно з вимогами чинного законодавства;

2)позовні вимоги ОСОБА_2 в особі представника позивача адвоката Іванова Федора Григоровича до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити в даному провадженні у справі під номером 366/815/23, провадження № 2/366/249/23.

За клопотанням відповідача, на підставі ухвали суду від 23.05.2023 року, сторонам було надано строк для примирення, терміном 5 (п`ять) місяців.

Розгляд справи призначено на 08 листопада 2023 року.

31 жовтня 2023 року до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на час воєнного стану, оскільки він перебуває в складі ЗСУ.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 08 листопада 2024 року було зупинено провадження по справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.06.2024 року ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 08.11.2023 року скасовано та постановлено направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 01.11.2024 року поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду на 13.12.2024 року на 09 год. 20 хв.

26.11.2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття або зупинення провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Іванов Ф.Г. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та її представника, просять суд розглянути справу без зволікань та затягування справи, оскільки справа розглядається з березня місяця 2023 року, що суттєво порушує законні права та інтереси позивача. Відповідач намагається штучно затягнути розгляд справи, вимагає за згоду про розлучення шлюбу від позивача переоформити на нього рухоме та нерухоме майно, що оформлено на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Розглянувши заяву Відповідача, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачі користуються правами, передбаченими положеннями ст.ст. 43, 39 ЦПК України. до яких зокрема: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до моменту припинення перебування сторони або третьої особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України вже було предметом розгляду Верховним Судом.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань (Ухвали про зупинення провадження Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2022 року у справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 року у справі 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року у справі N 461/5209/19).

У постанові від 16.11.2022 року у справі 753/3880/20 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою перебування сторони у складі добровольчого формування територіальної громади не може бути підставою для зупинення провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Суд визначив, що «добровольче формування територіальної громади» є воєнізованим підрозділом, а не військовим формуванням.

Здійснення діяльності добровольчих формувань під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України, а також перехід їх за певних умов в оперативне підпорядкування командирів відповідних військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України не свідчить про перебування членів добровольчих формувань у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний Суд підкреслив, що членство у добровольчому формуванні не звільняє від обов`язку проходження строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (п. 6 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року N 1449).

Аналіз наведених ЦПК України та правових позицій Верховного Суду свідчить про те, що сторона справи, яка звертається в суд з клопотанням про зупинення провадження у справі з підстави, визначеної п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, повинна довести, що перебуває в складі військового формування ЗСУ та бере участь у виконанні бойових завдань.

Проте, Відповідач до заяви про зупинення провадження у справі не додав жодного документу, що він перебуває в складі військового формування ЗСУ та бере участь у виконанні бойових завдань, а довідка за № 2084/10905 від 13.11.2024 року, видана командиром військової частини НОМЕР_1 , не є доказом, який підтверджує наявність підстав для зупинення провадження у справі, що передбачені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, провадження № 61-9218св22.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (див. постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17, провадження № 61-3429зпв18).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З матеріалів справи вбачається, що дана справа знаходиться в суді з березня 2023 року, тому необґрунтоване закриття або зупинення провадження у справі призведе до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи.

З огляду на викладене, Відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для закриття або зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, тому у задоволенні заяви слід відмовити, а розгляд справи продовжити у визначеному раніше порядку.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 258, 260, 353, 354 ЦПК, суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття або зупинення провадження у справі, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО