КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/5112/23
Провадження № 2-др/552/59/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Кумир О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої невиконанням рішення судупосилаючись на те, що 25 листопада 2024 року Київський районним судом м. Полтави ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволені частково. Представник позивача просив поновити пропущений строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу визначену у розмірі 15 000 грн.

У судове засідання особи, які беруть учать у справі не викликались.

Від сторони відповідача не надійшло клопотання чи іншого процесуального документу з приводу заяви щодо ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої невиконанням рішення суду, позовні вимоги задоволені частково.

Представник позивача ОСОБА_1 27.11.2024 року подав заява про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 правову допомогу у розмірі 15 000 грн., що підтверджується квитанцією.

Разом з заявою про ухвалення додатково рішення представник позивача ОСОБА_1 просив поновити пропущений строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення.

Отже представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду лише 27.11.2024, що свідчить про те, що такий строк стороною позивача був пропущений.

За замістом ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, в обґрунтування поважної причини пропущенння строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що перебуває за межами країни, що вплинуло на строк подання доказів, а також 18.11.2024 року йому проведено операцію, а тому довгий час останній перебував на лікуванні.

Представник позивача посилається, що він перебував на лікуванні, проведене оперативне втручання, у подальшому проводилось лікування, проте на підтвердження зазначених обставин не надано належних доказів. До заяви долучено аркуш, який містить записи на іноземній мові без надання належним чином виконаного перекладу, що у свою чергу не може ні підтвердити , ні спростувати ті обставини на які посилається представник позивача.

Крім того, суд приймає до уваги, що позивач особисто не була позбавлена права звернутися до суду з такою заявою, проте таких дій не вчинила

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що сторона позивача була достеменно обізнана про обов`язок надати докази на підтвердження понесених судових витрат, однак такий обов`язок ні позивачем, ні його представник не виконали.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява № 45783/05)

За таких підстав відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд дійшов висновку, що заява представника позивача Омелай Д.В. про розподіл судових витрат підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст.. 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Омелай Дениса Владиславовича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ж.В.Кузіна