Справа № 346/1143/23
Провадження № 2/346/1468/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

головуючого судді: Калинюка О.П.,

з участю: секретаря Вербіщук О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Коломийський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про зобов`язання надати технічні дані на забудову підвального приміщення на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, надати акт щодо приватизації земельної ділянки під забудову підвального приміщення цього будинку, зобов`язання приєднати водопровідну трубу до спільної водопровідної труби, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що сторони проживають в квартирах багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

30.09.2022 року позивач звертався до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у зв`язку з тим, що відповідачі самовільно у червні 2022 року без попередження позивача від`єднали його водопровідну трубу, що спричинило поломку водяного насоса (який працював безперервно) через відсутність водопостачання. Вартість даного пристрою становить 4 000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 повідомив позивача, що відключив даний водопровід у зв`язку з тим, що останній знаходиться у підвалі, який належить цьому відповідачу. Крім того, відповідачі відмовилися виконати усні прохання позивача приєднати його водопровідну трубу.

В подальшому позивач придбав новий водяний насос вартістю 4 400 гривень та викликав відповідного майстра, вартість послуг якого становила 800 гривень, який відновив водопостачання.

Однак, відповідач ОСОБА_3 залишив воду в водопровідній трубі, яка знаходилась в підвалі, що знову спричинило поломку водяного насоса позивача.

Позивач також вказує, що згідно з даними Генерального плану на другому поверсі вказаного будинку, де знаходиться квартира АДРЕСА_2 , в якій проживають відповідачі, відсутні документи на приватизацію земельної ділянки під добудову та на забудову підвального приміщення, що свідчить про те, що така забудова вчинена самовільно.

За вказаних обставин вказаним відділом поліції рекомендовано позивачу звернутися до суду, оскільки даний спір стосується цивільно-правових відносин.

У зв`язку з наведеним позивач просить зобов`язати відповідачів надати технічні дані на забудову підвального приміщення на першому поверсі вказаного багатоквартирного житлового будинку, надати акт щодо приватизації земельної ділянки під забудову підвального приміщення цього будинку, зобов`язати відповідачів приєднати водопровідну трубу до спільної водопровідної труби, а також відшкодувати майнову та моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень.

В судових засіданнях позивач підтримав вказані позовні вимоги із зазначених підстав та просить задовольнити позовні вимоги. При цьому відповідач вказав, що дана справа, на його думку, повинна розглядатися за обов`язкової участі відповідачів.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися. 26.07.2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, датований 25.07.2024 року, в якому вказав, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог не надано відповідних доказів, не долучено технічної документації, яка би підтверджувала те, що до квартири позивача через квартиру відповідача проходять водопровідні труби, та не долучено доказів заподіяної йому майнової та моральної шкоди. Тому цей відповідач просить позовних вимог просив У задоволенні відмовити та вказав, що не може з`явитись на судове засідання у зв`язку з незадовільним станом здоров`я.

Відповідач ОСОБА_3 жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явився, про місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши поданий відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у ній, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту порушених прав та інтересів є:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пункті 145 рішення ЄСПЛ у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 923/863/20.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, позивачем не конкретизовано які саме «документальні технічні дані» він просить суд зобов`язати надати, і не вказано кого саме слід зобов`язати вчинити такі дії - чи обох відповідачів, чи одного з них.

Крім того, незрозумілою через її неконкретизацію є позовна вимога про зобов`язання надати акт щодо приватизації земельної ділянки під забудову підвального приміщення зазначеного будинку, адже позивачем не вказано жодних даних про земельну ділянку, якої стосується дана позовна вимога.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що вказані позовні вимоги за своїм юридичним змістом збігаються з вимогами, які можуть бути заявлені у заявах про витребування доказів. При цьому такі позовні вимоги не відповідають жодному з передбачених ч.2 ст.16 ЦК України способів захисту порушених прав та інтересів.

Крім того, позивачем не зазначено в позовній заяві та не долучено жодних доказів на підтвердження обставин, якими можуть обгрунтовуватися позовні вимоги про зобов`язання приєднати водопровідну трубу до спільної водопровідної труби, відшкодування майнової та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., а також не зрозуміло до кого саме заявлено ці позовні вимоги, і не надано будь-яких технічних документів, що стосуються вказаного водопроводу, та про належність цього об`єкту комунікацій позивачу. При цьому позивач не вказує чи заявлена до відшкодування сума є загальним розміром відшкодування майнової і моральної шкоди, чи лише моральної шкоди.

Так, позивачем до позовної заяви долучено лише копію вище зазначеної відповіді вказаного відділу поліції від 29.10.2022 року № 13294/108/56-2022 (том. 1 а. с. 3).

На підставі наведеного суд доходить обґрунтованих висновків, що обрані позивачем способи захисту є не ефективними, і у разі задоволення вказаних позовних вимог право позивача, яке, на його думку, порушене, не буде поновлено, адже суд, не маючи належних, допустимих та достатніх доказів, не має можливості перевірити факт порушення прав позивача та, як наслідок, ухвалити рішення про ефективний захист його прав.

При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що ні на стадії підготовчого провадження, ні на стадії судового розгляду позивачем не подано жодних заяв про витребування доказів.

Тому в задоволенні даного позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

На підставі наведеного, статті 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України, керуючись статтями 76, 81, 89, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Коломийський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про зобов`язання надати технічні дані на забудову підвального приміщення на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , надати акт приватизації землі під забудову підвального приміщення цього будинку, зобов`язання приєднати водопровідну трубу до спільної водопровідної труби, відшкодування майнової та моральної шкоди, в розмірі 20 000 гривень,

відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.12.2024 року.

Суддя: Калинюк О. П.