Провадження № 2зз/175/35/24
У Х В А Л А

24 грудня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Войтуха О.М.,

за участю секретаря Радонського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з заявою про зняття арешту з майна.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову направлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

В своїй заяві ОСОБА_1 просила суд зняти арешт з 1/2 частини нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який було накладено на підставі ухвали суду б/н від 12 вересня 2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11648864 від 26 вересня 2011 року.

Заява мотивована тим, що Краматорським міським судом Донецької області 12 вересня 2011 року на підставі ухвали суду б/н за реєстраційним номером обтяження 11648864 було накладено арешт на одну другу частину нерухомого майна, що належить заявниці. Згідно інформаційної довідки 399994027 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у реєстрі міститься запис про обтяження за № 11648864 від 26 вересня 2011 року здійсненого на підставі ухвали б/н від 12 вересня 2011 року Краматорського міського суду Донецької області та внесено обтяження у вигляді арешту на одну другу частину нерухомого майна, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Таким чином, існує необхідність скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 11648864 від 26 вересня 2011 року.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з заявою про скасування заходів забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно матеріалів справи квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.13).

У відповідності до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна від 26 вересня 2011 року на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області б/н від 12 вересня 2011 року(а.с.5).

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 12 вересня 2011 року про накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

За положеннями ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про скасування заходів забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про скасування заходів забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що вжиті заходи забезпечення позову призвели до наслідків, не передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення учасників у справі та інших обставин, які мають значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 7 ст. 81 ЦПК України закріплено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Заявницею на підтвердження викладеного в заяві не надано жодного доказу необхідності скасування заходів забезпечення. Зокрема, заявницею не надано ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 12 вересня 2011 року про накладення арешту на 1/2 частину квартири, а також інших судових рішень за результатами розгляду справи, в межах якої було накладено арешт на 1/2 частину квартири, що унеможливлює встановлення судом дійсних обставин справи. Таким чином, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, у зв?язку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Також суд вважає за необхідне повідомити заявника, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.М. Войтух