23.12.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1011/24
Провадження № 2/533/320/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 грудня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 93500,46 грн, у тому числі:

1) за договором № С-501-0 від 16.08.2019, що складається із:

- заборгованості за основним боргом - 6942,78 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 10816,54 гривень;

2) за договором № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019, що складається із:

- заборгованості за основним боргом - 28524,63 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 21046,19 гривень;

- заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 26170,32 гривень.

Також позивач просив стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн. Розгляд справи просив проводити у порядку спрощеного позовного провадження, у випадку неявки представників позивача - справу розглядати без участі позивача.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19 грудня 2024 року (а.с.84-86).

У судове засідання 19 грудня 2024 року представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився, у позовній заяві не заперечував проти винесення судом заочного рішення у справі (а.с. 6).

Відповідач у судове засідання 19.12.2024 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.89), причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-6)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 серпня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду № С-501-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (договір кредиту - 1).

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 7000,00 грн строком до 16.08.2024 зі сплатою 48 % річних, але належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконує.

Також, 25.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z06.00501.005739478 (договір кредиту-2).

Відповідно до умов договору кредиту банк надав позичальнику грошові кошти на поточні потреби у сумі 30000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги зі щомісячного обслуговування кредитної заборгованості.

За умовами договору відповідач мав би сплачувати проценти у розмірі 21,99% річних, від залишкової суми кредиту.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Загальна сума заборгованості відповідача станом на 19.12.2023 за кредитними договорами становить 93500,46 грн, у тому числі:

1) за договором № С-501-0 від 16.08.2019 - 17759,32 грн, що складається зі:

- заборгованості за основним боргом - 6942,78 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 10816,54 гривень;

2) за договором № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019 - 75741,14 грн, що складається зі:

- заборгованості за основним боргом - 28524,63 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 21046,19 гривень;

- заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 26170,32 гривень.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами № С501-0 та № Z06.00501.005739478, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг».

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами № С501-0 від 16.08.2019 та № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 11, 16, 20, 509, 525-526, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, статті 27, 31, 175, 263 ЦПК України, статтю 55 Конституції України та правовий висновок у рішенні Конституційного Суду України у справі № 9-зп.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

16.08.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування № С-501-0, яка містить підпис клієнта ОСОБА_1 (надалі по тексту рішення - договір кредиту-1, кредитний договір-1) (а.с.7).

Відповідно до умов договору кредиту-1:

- банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Cross+ID INS поточний рахунок НОМЕР_1 у валюті гривня (IBAN НОМЕР_2 ) (надалі - рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках цієї Угоди та ДКБО (договір комплексного банківського обслуговування), та випускає клієнту платіжну карту MasterCard (надалі - кредитна картка) (п.1);

- банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку (кредитна лінія та/або кредит) на наступних умовах (п. 3): максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн (п.3.1); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 7000 грн та може бути змінений у межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково (п.3.2); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00 % річних (п. 3.3); повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та ДКБО, в тому числі погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно з умовами ДКБО, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку www.ideabank.ua (3.5);

- клієнт нанесенням власноручного підпису під цією угодою підтверджує, що перед укладанням цієї угоди ознайомлений з інформацією, необхідною для отримання кредиту, викладеною у паспорті споживчого кредиту з порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладання договору, підтверджує отримання та ознайомлення з орієнтовною загальною вартістю кредиту, що надана виходячи з обраних ним умов кредитування та іншою інформацією про умови згідно з паспортом споживчого кредиту, що розміщений на офіційному сайті банку за посиланнямwww.ideabank.ua, та інформація йому зрозуміла і він її приймає (п.4.9).

В анкеті-опитувальнику клієнта - фізичної особи, яка підписана ОСОБА_1 16 серпня 2019 року, відповідач повідомив свої анкетні відомості (персональні дані) банку та своїм підписом підтвердив правильність і достовірність своїх даних (а.с 8-8а).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № С-501-0 станом на 19.12.2023загальна сума заборгованості відповідача перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» складала - 17759,32 грн, яка складалася зі заборгованості за основним боргом - 6942,78 грн та залишку заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 10816,54 грн (а.с.25).

З виписки за рахунком № НОМЕР_3 , належним ОСОБА_1 , за період з 16.08.2019 по 19.12.2023 вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою, отримував кредитні транші та здійснював їх часткове погашення (а.с. 13-24).

Також 25.09.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № Z06.00501.005739478, який містить підпис позичальника/страхувальника ОСОБА_1 (надалі по тексту рішення - договір кредиту-2, кредитний договір-2) (а.с.10).

Відповідно до п. 1 кредитного договору-2 банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту - цільовий (п.1.1); сума кредиту - 30000,00 грн (п. 1.2); процентна ставка та тип % річних - 21,99 - змінювана (п.1.3); строк кредиту - 36 місяців (п.1.4).

Згідно з п. 1.6 кредитного договору-2 дата повернення кредиту - 25.09.2022. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок НОМЕР_10 IBAN ( НОМЕР_4 ), відкритий у банку (далі - рахунок), відповідно до графіку, викладеного в додатку № 1 до даного договору.

Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 30000,00 гривень на рахунок № НОМЕР_5 IBAN ( НОМЕР_6 ) позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту у розмірі 2602,74 гривні згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» в АТ «Ідея Банк» через транзитний рахунок АТ «Ідея Банк» (п.1.7 кредитного договору-2).

Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки у розмірі 9,5 % збільшена на маржу банку у розмірі 12,49 % (п. 1.8 кредитного договору-2).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного власноруч 25.09.2019 ОСОБА_1 , тип кредиту - споживчий кредит; сума/ліміт кредиту - 30000,00 грн; строк кредитування - 36 місяців; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковий; процентна ставка відсотків річних - 21,99 %; тип процентної ставки - змінювана; загальні витрати за кредитом - 68663,55 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 68663,55 грн (а.с.11).

У п. 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, яка за своїм змістом являє собою графік платежів. У графіку платежів, зазначено, що загальна вартість кредиту, на кінець розрахункового періоду, становитиме - 68663,55 грн, яка складається з: погашеної суми кредиту - 30000,00 грн; процентів за користування кредитом - 13568,67 грн; інші послуги банку - 25094,88 грн.

Згідно з ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту, на підставі договору № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019, АТ «Ідея Банк» видало ОСОБА_1 кошти у сумі 27397,26 грн (а.с.12).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z06.00501.005739478 станом на 19.12.2023 загальна сума заборгованості відповідача перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» складала - 75741,14 грн, яка складалась зі заборгованості за основним боргом - 28524,63 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 21046,19 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 26170,32 грн (а.с.29).

З виписки за рахунком НОМЕР_7 , належним ОСОБА_1 , за період з 25.09.2019 по 19.12.2023 вбачається, що відповідачу 25.09.2019 було видано кредит у сумі 30000,00 грн, у тому числі 27397,26 грн (кредит) та 2602,74 (сплата страхового платежі за рахунок кредитних коштів). З виписки також убачається, що відповідачем здійснювалося погашення кредиту, а саме: 23.10.2019 - 1910,00 грн; 21.11.2019 - 1910,00 грн; 20.12.2019 - 1910,00 грн; 20.01.2020 - 1910,00 грн; 19.02.2020 - 1910,00 грн; 23.03.2020 - 1940,00 грн; 29.10.2020 - 1990,00 грн (а.с. 26-28). Після 29.10.2020 погашення кредиту не здійснювалося.

19.12.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а.с. 39-45).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу №19/12-2023 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.1 договору факторингу №19/12-2023 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконанні фактором зобов`язань, передбачених п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу №19/12-2023 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11576112,00 грн шляхом перерахунку 100 % вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 19.12.2023 до договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019 у загальній сумі 75741,14 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 28524,63 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 21046,19 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 26170,32 грн (а.с. 46-48).

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 19.12.2023 до договору факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № С-501-0 від 16.08.2019 у загальній сумі 17759,32 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6942,78 грн та залишок заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 10816,54 грн(а.с. 49-51).

Згідно з копією платіжної інструкції від 20.12.2023 № 45 ТОВ «Оптіма Факторинг» перерахувало АТ «Ідея Банк» 11576112,00 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 (а.с. 52).

Відповідно до копії платіжної інструкції від 17.10.2023 № 611 ТОВ «Оптіма Факторинг» перерахувало АТ «Ідея Банк» 200000,00 грн як гарантійний внесок відповідно до договору про участь в торгах від 17.10.2023 (а.с.53).

22.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023 (а.с. 54-58).

Відповідно до п. 2.1 договору факторингу №22/12-2023 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 5.1 договору факторингу № 22/12-2023 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконанні фактором зобов`язань, передбачених п. 1.4 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 22/12-2023 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11861032,61 грн шляхом перерахунку 100 % вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно».

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 22.12.2023 до договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019 у загальній сумі 75741,14 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 28524,63 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 21046,19 грн та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 26170,32 грн (а.с. 59-61).

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 22.12.2023 до договору факторингу №22/12-2023 від 22.12.2023 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № С-501-0 від 16.08.2019 у загальній сумі 17759,32 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 6942,78 грн та залишку заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 10816,54 грн(а.с. 62-63).

Згідно з копією платіжної інструкції від 26.12.2023 № 45 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 22/12-2023 (а.с. 65).

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме 29.07.2024 направлялася відповідачу досудова вимога про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 30-34).

Застосовані судом норми права

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 Цивільного кодексу України - ЦКУ).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ).

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою, другою статті 207 ЦК України (станом на дату укладання кредитних договорів) встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ).

Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З матеріалів справи вбачається, що між АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, а саме:

- 16.08.2019 було укладено угоду № С-501-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки;

- 25.09.2019 укладено договір страхування та кредиту № Z06.00501.005739478.

Щодо кредитного договору № С-501-0 суд виснує таке.

Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем.

Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту (кредитний ліміт); строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту, проценти за користування кредитом.

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором.

З виписки за рахунком відповідача та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою та має непогашену заборгованість 17759,32 грн, розраховану станом 19.12.2023, у тому числі залишок заборгованості за основним боргом - 6942,78 грн та залишок заборгованості за процентами - 10816,54 грн.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом з первісним кредитором чи з позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять.

Отже, відповідач умови кредитного договору порушив, кредитні кошти та проценти за користування кредитом у повному обсязі не повернув.

Щодо кредитного договору № Z06.00501.005739478 суд виснує таке.

Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем.

Також, суд уважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем факт видачі первісним кредитором кредиту за цим договором у сумі 30000,00 грн та, відповідно, зарахування коштів саме у такій сумі у день укладення договору на відповідний банківський рахунок відповідача.

Відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом, розмір комісії тощо).

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором.

У п. 5 «Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» паспорту споживчого кредиту, що є додатком № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019, сторони договору визначили та домовилися, що загальна вартість кредиту, на кінець розрахункового періоду - 25.09.2022, становитиме - 68663,55 грн, яка складається з: погашеної суми кредиту - 30000,00 грн; проценти за користування кредиту - 13568,67 грн; інші послуги банку - 25094,88 грн.

З виписки за рахунком НОМЕР_7 ОСОБА_1 за період з 25.09.2019 по 19.12.2023 вбачається, що відповідач здійснив часткове погашення кредиту на загальну суму 13480,00 грн, а саме: 23.10.2019 - 1910,00 грн; 21.11.2019 - 1910,00 грн; 20.12.2019 - 1910,00 грн; 20.01.2020 - 1910,00 грн; 19.02.2020 - 1910,00 грн; 23.03.2020 - 1940,00 грн; 29.05.2020 - 1990,00 грн.

Такі погашення відбувалися відповідно до графіку платежів, визначених паспортом споживчого кредиту, наданого позивачем. Відповідно, виходячи зі встановленого договором графіку (порядку повернення кредиту), за рахунок таких платежів було фактично сплачено проценти за користування кредитом на загальну суму 3914,47 грн (686,80 + 542,22 + 557,13 + 552,28 + 512,88 + 542,91 + 520,25) та тіло кредиту - 9565,53 грн (13480,00 - 3914,47 = 9565,53).

Отже, заборгованість відповідача за тілом кредиту за кредитним договором № Z06.00501.005739478 становить 20434,47 грн (30000,00 (сума кредиту) - 9565,53 (погашена сума кредиту відповідачем) = 20434,47 грн), а не 28524,63 грн, про стягнення яких просив позивач.

Відповідно, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 20434,47 грн. У задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом у розмірі 8090,16 грн суд відмовляє, оскільки наданими позивачем доказами такий розмір боргу не доводиться.

Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами.

Здійснюючи перевірку наданого позивачем розрахунку процентів за користування кредитом та комісії за договором суд висновує таке.

Позивач просив суд стягнути з відповідача суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом у сумі 21046,19 грн. Детальний розрахунок, який дозволив би арифметично перевірити нарахування процентів саме у такій сумі, позивачем не надано.

У дослідженому судом договорі кредиту та страхування визначено суму кредиту 30000,00 грн, процентну ставку за користування кредитом - 21,99 % річних, строк кредиту - 36 місяців, та у п. 5 «Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» паспорту споживчого кредиту, що є додатком № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019, визначено загальну суму процентів, яку відповідач зобов`язаний був сплатити за весь строк правомірного використання кредитом - 13568,67 грн.

Як вже зазначено судом вище, відповідачем частково погашено заборгованість за кредитом, у тому числі заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 3914,47 грн.

Отже, виходячи з розрахунку процентів за користування кредитом, який міститься в графіку платежів, та ураховуючи фактично сплачені відповідачем проценти за користування кредитом, суд уважає, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом у сумі 9654,20 грн (13568,67 (сума процентів за користування кредитом, зазначена у графіку платежів) - 3914,47 (погашена сума процентів) = 9654,20). Решта суми заборгованості за процентами у сумі 11391,99 грн є необґрунтованою позивачем, існування такої заборгованості, а також правомірність її стягнення є недоведеною належними та достатніми доказами.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пред`явлена позивачем до стягенння сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 21046,19 значно перевищує ту суму процентів, яку відповідач був зобов`язаний сплатити за умовами кредитного договору та яка була погоджена між сторонами у відповідному графіку (13568,67 грн).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) зробила такий уточнений висновок (п. 141): «у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором».

Вимогу про стягнення процентів за період неправомірного користування кредитом на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, відповідного обґрунтування вимоги про стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитом у позовній заяві не наводив. Відповідно, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у сумі 11391,99 грн та у задоволенні вимог в цій частині також відмовляє.

Крім того, позивач просив стягнути зі відповідача заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями у сумі 26170,32 грн. Детальний розрахунок, який дозволив би арифметично перевірити нарахування комісій саме у такій сумі, позивачем так само суду надано не було.

З п. 5 «Порядок повернення кредиту. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення» паспорту споживчого кредиту, що є додатком № 1 до договору кредиту та страхування № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019, вбачається, що відповідач зобов`язаний був за весь період кредитування сплатити кредитодавцю (первісному кредитору) платежі за додаткові та супутні послуги (інші послуги банку) у загальній сумі 25094,88 грн.

За рахунок яких зобов`язань сума заборгованості за комісіями зросла (до 26170,32 грн) порівняно з тою, що визначена кредитним договором (25094,98 грн), позивачем не пояснено та необґрунтовано, жодні підстави для нарахування заборгованості у більшому розмірі, аніж визначено у паспорті споживчого кредиту, позивачем не доведено.

Отже суд уважає, що вимога позивача стягнути з відповідача заборгованість за комісіями у сумі 26170,32 грн є не у повній мірі обґрунтованою. З цих підстав суд задовольняє позовній вимоги в цій частині також частково, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями у сумі 25094,88 грн. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення комісії у сумі 1075,44 грн (26170,32-25094,88=1075,44) суд відмовляє за безпідставністю.

Підсумовуючи викладене вище, суд уважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача на загальну суму 72942, 87 грн, а саме:

1) за договором № С-501-0 від 16.08.2019 - 17759,32 грн, що складається зі:

- заборгованості за основним боргом - 6942,78 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 10816,54 гривень;

2) за договором № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019 - 55183,55 грн, що складається зі:

- заборгованості за основним боргом - 20434,47 гривень;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 9654,20 гривень;

- заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 25094,88 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № Z06.00501.005739478 від 25.09.2019 у сумі 20557,59 грн суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 3028,00 грн (а.с. 1).

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (78,01 % від ціни позову), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача пропорційна до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2362,14 грн (3028,00 х 78,01 % = 2362,14).

Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії):

1) договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 02-24, укладений між адвокатським об`єднанням «Правничий курс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (а.с. 66-69), відповідно до якого об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу (п.1.1); за договором про надання правничої допомоги у суді першої інстанції клієнт сплачує на користь об`єднання винагороду, розмір якої визначається та фіксується сторонами додатково в Акті прийому-передачі наданої правничої допомоги в залежності від строків вирішення спірних правовідносин, ступені важкості справи, обсягу правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта;

2) додаткову угоду від 01.07.2024 № 1/1 до договору про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 02-24 (а.с. 70), відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо доповнення п. 3.1 договору підпунктом 3.1.1, відповідно до якого вартість за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовка проєкту позовної заяви для направлення до суду складає 7 000,00 грн;

3) додаток № 2 до договору про надання послуг від 01.07.2024 № 02-24 «Форма акту прийому-передачі реєстру боржників», у п. 13 та п. 14 якого містить інформація про боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами, заборгованість за якими є предметом даного спору (а.с. 71 );

4) акт прийому - передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплачує на користь об`єднання 7000,00 гривень за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви для направлення до суду 1 позовної заяви згідно з реєстром. Відповідно до акту за проведення консультації з клієнтом, розмір винагороди за здійснення вивчення документів та підготовку проєкту позовної заяви для направлення до суду відносно ОСОБА_1 за договором № Z06.00501.005739478 становить 7000,00 грн та за договором № С-501-0 - 7000,00 грн (а.с. 72);

5) наказ (розпорядження) від 28.06.2024 № 02-К про прийняття на роботу ОСОБА_2 адвокатом Адвокатського об`єднання «Правовий курс» (а.с. 73);

5) платіжну інструкцію від 05 вересня 2024 року № 918, відповідно до якої ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило адвокатському об`єднанню «Правовий курс» грошові кошти у сумі 182 000,00 грн за надання правової допомоги по акту №1 від 05.09.2024 до договору № 02-24 від 01.07.2024 про надання правової допомоги (а.с. 74).

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд зазначає, що представником позивача (адвокатом адвокатського об`єднання) з метою стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача подано одну позовну заяву (а не дві, як зазначено в акті прийому-передачі наданої правової допомоги) про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами, які є взаємопов`язаними між собою спільними доказами та підставами виникнення; по цій справі відбулося лише одне судове засідання без участі сторін, тобто фактично адвокатом надано таку послугу як «здійснення вивчення документів та підготовлення проєкту позовної заяви для направлення до суду» один раз, що відповідно до розцінок адвокатського об`єднання мало б коштувати позивачеві лише 7000,00 грн, а не 14000,00 грн. Зважаючи на наведені у п. 1-3 ч. 4 ст. 137 ЦПК України критерії, ураховуючи реальність наданих послуг з правничої допомоги та їх необхідність, суд уважає, що витрати позивача на правову допомогу є підставними та обгрунтованими частково на суму 7000,00 грн.

Окрім цього, оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково (78,01 % від загального розміру позовних вимог), то керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідача стягує на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у сумі 5460,70 грн (7000,00 х 78,01 % = 5460,70).

Керуючись статтями 12, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 72942 гривень 87 копійок, а саме:

1) за договором від 16.08.2019 № С-501-0 у загальному розмірі 17759 гривень 32 копійок, у тому числі заборгованість за основною сумою кредиту - 6942 гривень 78 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом - 10816 гривень 54 копійок;

2) за договором від 25.09.2019 № Z06.00501.005739478 у загальному розмірі 55183 гривень 55 копійок, у тому числі заборгованість за основною сумою кредиту - 20434 гривень 47 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом - 9654 гривень 20 копійок; заборгованість за комісією - 25094 гривень 88 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог на суму 20557 гривень 59 копійок відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»судовий збір у сумі 2362 гривень 14 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати на правничу допомогу у сумі 5460 гривень 70 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Профіт Капітал» (місцезнаходження: вулиця Набережно-Лугова, буд. 8, місто Київ, 04071; адреса для листування: проспект Ю. Гагаріна, буд. 23, а/с 57, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 39992082; електронна пошта: ).

Представник позивача:адвокат Ушакевич Марина Петрівна (адреса: проспект Ю. Гагаріна, буд. 23, а/с 57, м. Київ, 02094; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_8 ).

Відповідач:ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 23 грудня 2024 року.

Суддя В.П. Козир