Справа № 337/164/24
Номер провадження 2/337/2012/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Салтан Л.Г.,

за участю секретаря Трегуб Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року представник позивача АТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №101 від 14.05.2021 року у розмірі 194 265,49 грн. ( станом на 29.10.2023 р.), посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідача.

Ухвалою судді від 12.01.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2024 року по цивільній справі заявлені вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ«ПУМБ» суму заборгованості у розмірі 194265,49 гривень та витрати по сплаті судового збору у сумі 2913,98 грн.

09.07.2024 року адвокат Щаслива М.О. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву в інтересах про перегляд заочного рішення.

02 вересня 2024 ухвалою суду заочне рішення скасоване та призначено справу до розгляду.

30.09.2024 представником відповідача надано відзив, в якому сторона відповідача вважає, що позов слід задовольнити частково, в обґрунтування заперечень зазначено, що як вбачається з паспорту споживчого кредиту умовами кредитного договору передбачено застосування двох процентних ставок - пільгова процентна ставка 0 % річних, і ставка що застосовується при користуванні кредитом поза межами пільгового періоду 47,88 % річних. При цьому тривалість пільгового періоду в заяві від 14.05.2021 №101 та в паспорті споживчого кредиту не визначена. Також позивачем надано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, яка діє з 15 березня 2021 року), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, а відповідно і різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів.При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву від 14.05.2021 року, а тривалість пільгового періоду в заяві від 14.05.2021 та в паспорті споживчого кредиту не визначена.Зважаючи на наведене, на підставі наданих позивачем доказів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «ПУМБ» дотримався вимог, передбачених ч. 2ст. 11 Закону № 1023-XII про належне повідомлення споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, про які зазначав при подачі позову.При цьому, відповідач не заперечує факт отримання та користування кредитними коштами, отриманими у АТ «ПУМБ», однак заперечує проти стягнення нарахованих відсотків в розмірі 67 599,29 грн.Відповідач заперечує щодо наданого банком розрахунку заборгованості виходячи з того, що позиція банку щодо зарахування сплачених коштів у порядку черговості, зокрема спочатку на погашення процентів, а вже потім на погашення кредиту, не може бути врахована, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами узгодження між сторонами сплати, розміру та порядку нарахування процентів, що свідчить про безпідставне направлення банком сплачених позичальником коштів на погашення процентів. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що відповідач частково погашав кредит, але банк безпідставно зараховував ці кошти в якості погашення процентів за користування кредитом, а не за тілом кредиту. Так, відповідач сплатив в якості фактичного погашення за кредитом грошові кошті на загальну суму 52 196,08 грн., а саме: 30.06.2021 132,43 грн; 31.07.2021 20,15 грн; 31.08.2021 2922,19 грн; 31.10.2021 4910,25 грн.; 30.11.2021 3330,38 грн; 31.12.2021 3533,41 грн; 31.01.2022 3570,31 грн; 28.02.2022 3898,86 грн; 30.04.2022 7641,52 грн; 31.05.2022 1,66 грн; 31.07.2022 9907,42 грн; 31.08.2022 3927,63 грн; 30.09.2022 5059,61 грн; 31.10.2022 3340,26 грн. Згідно матеріалів справи відповідачу надано кредитний ліміт, який він витратив в розмірі 126 666,20 грн. При цьому за час користування кредитною карткою відповідач поповнив картковий рахунок на загальну суму 52 196,08 грн., які відповідач зарахував в якості погашення відсотків. Враховуючи вищенаведене та обов`язок ОСОБА_1 повернути АТ «ПУМБ» суму фактично отриманих кредитних коштів, вирішуючи питання про розмір заборгованості за тілом кредиту, який підлягає стягненню з відповідача, можна встановити, що підлягає стягненню сума грошових коштів у розмірі 74 470,12 грн.

09.10.2024 надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що підписанням заяви відповідач беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування; зазначивши своїм підписом відповідач ознайомлений із ДКБО та цілком згоден з ним; всі умови ДКБО відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.відповідно до абзацу четвертого п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі, якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом.Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» (в редакції Закону України від 20.09.2019) є публічною частиною договору, до якої приєднався відповідач, підписавши заяву, яка є індивідуальною частиною договору.Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за овердрафтом в повному обсязі не пізніше, ніж через 60 (шістдесят) календарних днів з дати надання овердрафту (проведення видаткової платіжної операції за картковим рахунком за рахунок кредитного ліміту). Проценти за користування кредитними коштами і комісія по овердрафту протягом кожного календарного місяця повинні бути сплачені клієнтом не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця наступного за звітним.Проценти нараховувалися відповідно до п.4.1.6 ДКБО (наведений вище).14.05.2021 між банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримав кредит. Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання заяви, яка містить усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Окрім того, 14.05.2021 відповідач, поряд із заявою, підписав «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит». Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання відповідачем заяви.Суттю споживчого кредиту є користування споживачем кредитом на умовах сплати процентів, які відносяться до загальних витрат за споживчим кредитом. Проценти є складовою споживчого кредиту, а обов`язком відповідача є сплата процентів за користування кредитом, який наданий відповідачу у тимчасове платне користування.У Заяві, а також у розділі 4 Паспорту споживчого кредиту передбачена умова про процентну ставку та її розмір, розрахунок заборгованості за тілом та нарахованими процентами є належним доказом, а тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

25.11.2024 ухвалою суду замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року справу призначено до розгляду.

У судове засідання сторони не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах провадження наявна заява щодо розгляду справи у їхню відсутність.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Судом встановлено, що 14.05.2021 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 101 року на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом 73248 грн.

Строк дії договору -12 місяців, процентна ставка - 47,88% .

Відповідно до наданої довідки кредитний ліміт неодноразово збільшувався, а саме : 20.08.2021 року до 103200 грн, 23.10.2021 року до 123200, 26.11.2021 року до 125600грн, 13.01.2022 року до 128600 грн., 16.02.2022 року до 137500 грн, 16.02.2022 року -до 137500, 27.02.2022 року до 106699 грн, 03.03.2022 року до 111699, 13.05.2-22 року -до 126699 грн.

Факт укладання договору кредиту та отримання грошових коштів в межах збільшення ліміту кредитування відповідачем визнаний та не оспорюється.

Відповідач в обумовлені правочином строки свої зобов`язання виконував неналежним чином, у звязку з чим має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 126666,2 грн.

31.10.2023 року представник позивача надіслав на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) щодо погашення наявної заборгованості в сумі 194265,49 грн, яка залишена без задоволення.

Також під час виконання заочного рішення суду на користь позивача відповідачем 08.10.2024 року за виконавчим листом на користь банку було сплачено 44861,39 грн.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1,2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Нормою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд враховує, що за змістом заяви, яка підписана відповідачем 14.05.2021 року вбачається, що клієнт, тобто відповідач, підтвердив, що прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування; він ознайомлений із ДКБО та цілком згоден з ним; всі умови ДКБО відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що надання кредиту є фінансовою послугою.

Відповідно до абзацу четвертого п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі, якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому.

Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

Таким чином, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» (в редакції Закону України від 20.09.2019) є публічною частиною договору, до якої приєднався відповідач, підписавши Заяву, яка є індивідуальною частиною договору.

Заява, яка була підписана відповідачем містить усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Окрім того, відповідач підписав «Паспорт споживчого кредиту. Розділом 4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» передбачено процентну ставку; тип процентної ставки; також зазначені відомості про: загальні витрати за кредитом; орієнтована загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка.

У Паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та інші умови.Порядок зарахування грошових коштів передбачений п.4.1.8.1- 4.1.8.2 частини 4 ДКБО.

Таким чином, суд вважає, що при укладенні кредитного договору кредитодавець зі свого боку надав усію необхідну інформацію відповідачеві в достатньому обсязі щодо умов кредитування та порядку погашення кредиту, доводи відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків та порушення порядку зарахування сплачених ним коштів не є слушними.

Свої зобов`язання з надання кредитних коштів АТ «ПУМБ» виконав що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем. Зобов`язання з повернення кредитних коштів відповідач не виконав у зв`язку із чим на момент розгляду справи наявна заборгованість за тілом кредиту та нарахованих процентів, яка підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.

В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Вимог щодо нарахування процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України у позові не заявлено.

Таким чином, розмір процентів за користування кредитом в межах строку кредитування, з урахуванням часу збільшення кредитного ліміту, розраховується наступним чином : 73248х0,4788:365х97 + 103200х0,4788:365х63+123200х0,4788:365х33 + 125600 х0,4788:365х47 + 128600х0,4788:365х33 + 137500х0,4788:365х10 + 106699х0,4788:365х2 + 111699х0,4788:365х61 + 126699 х0,4788:365х1 та становить 43014, 82 грн.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в межах стягнення утвореної заборгованості за тілом кредиту та відсотків, за вирахуванням суми, що сплачена відповідачем на виконання рішення суду, в загальному розмірі 124815,63 (126662,20 + 43014, 82 - 44861,39) грн.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам -87,34% (без врахування суми, що була сплачена на час судового провадження 44861,39грн ) у розмірі 2545,07 грн.

На підставі викладеного, та керуючисьст.ст. 12, 89, 141, 279, 263, 264, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська буд.4) суму заборгованості у розмірі 169 677,02 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2545,07 гривень, а всього 172 222,09 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2024 року, копію рішення надіслати учасникам провадження.

Суддя : Л.Г. Салтан