Справа № 686/3383/24
Провадження № 2-о/686/130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької областів складі:

головуючого судді - Чевилюк З.А.

за участі секретаря - Мельничук О.С.

за участі заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про застосування обмежувального припис щодо ОСОБА_1 на шість місяців з забороною щодо ?? перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 500 м до місця проживання (перебування); особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_2 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування поданої заяви заявниця вказує, що ОСОБА_1 є її сином.

ОСОБА_1 поводиться агресивно і неадекватно щодо заявниці, що полягає у психологічному насильстві (погрози фізичною розправою, нецензурна лайка, приниження, образи), а також у застосуванні фізичного насильства (спричинив ударом в голову забій м`яких тканин голови та руки).

Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , погрожує фізичною розправою, застосовує як психологічне, так і фізичне насильство. Всіма цими діями він наносить фізичну шкоду її здоров`ю, що проявляється у погіршенні самопочуття, головних болях, так і психологічно тисне на заявницю, в тому числі у часи відпочинку. Внаслідок чого в неї порушився сон, виникли побоювання чергового насильства з боку кривдника, у неї виник стрес. Він агресивно до неї ставиться, веде асоціальну поведінку, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме за заподіяння легких тілесних ушкоджень. Крім того, неодноразово притягувався до відповідальності за дрібне хуліганство.

25 січня 2024 року позивач була вимушена викликати поліцію через побиття кривдником, про що поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Кривдник попереджений працівниками органу поліції щодо неприпустимості вчинення правопорушень, але належних висновків не зробив. Кривдник не працює, веде асоціальний спосіб життя.

Органом поліції застосовано терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 25.01.2024 року строком на 10 діб з 10 години 10 хвилин 25.01.2024 року по 10 годин 20 хвилин 04.02.2024 року.

Враховуючи викладене та оскільки дія останнього термінового заборонного припису стосовно кривдника припиняє свою дію о 10 год. 20 хв. 04.02.2024 р., вважає за необхідне звернутися до суду за захистом, щоб уникнути подальших негативних наслідків, а також щоб ОСОБА_1 після закінчення дії термінового заборонного припису припинив фізичне і психологічне насильство стосовно неї.

Заявниця заяву підтримала та просила задоволити; здійснювати розгляд справи за відсутності. ОСОБА_1 заяву не визнав, підтвердив наявність конфлікту з матір`ю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Між заявницею та ОСОБА_1 склалась конфліктна ситуація. ОСОБА_1 є сином заявниці.

25.01.2024 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП за вчинення 25.01.2024 року о 09.30 год. домашнього насильства щодо ОСОБА_2 оформлено протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

25.01.2024 відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 10 годин 10 хвилин 25.01.2024 року по 10 години 20 хвилин 04.02.2024 року.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Отже, обмежувальний припис застосовується виключно для попередження вчинення домашнього насильства та забезпечення безпеки постраждалої особи за умови наявності ризиків кривдником домашнього насильства.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

По факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 стосовно матері ОСОБА_2 оформлено протокол у справі про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 ч.1 КУпАП, 25.01.2024 роу до ОСОБА_1 застосовано терміновий заборонний припис. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто 1.02.2024 року; ОСОБА_1 визнано винним.

За матеріалами справи домашнє насильство носило характер психологічного та фізичного насилля, внаслідок чого могла бути завдана шкода здоров`ю потерпілої.

Враховуючи викладене, заява про вдачу обмежувального припису є підставною та такою, що підлягає задоволенню, зважаючи на характер домашнього насилля та ризики, небезпеки для життя і здоров`я, вік потерпілої та характер конфліктної ситуації.

Керуючись ст.ст.260, 350-1 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців, а саме:

заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на 500 м до місця її проживання (перебування); особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Суддя: З.А.Чевилюк