Справа № 2-125/2006
Номер провадження 2-зз/383/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання представника заявника, боржника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренко І.А. про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №2-125/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 через представника адвоката Бондаренко І.А. звернувся до суду з клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-125/2006 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу, обґрунтовуючи клопотання тим, що згідно ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2006 року в цілях забезпечення позову було описано на накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: с. Новомиколаївка, Бобринецький район. На підставі ухвали державною виконавчою службою у Бобринецькому районі Кіровоградської області було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 . Вказує, що на сьогодні заявник бажає відчужити своє майно, але зробити цього не може, так як позбавлений права, як власник розпоряджатися своїм майном на власний розсуд так як на все його майно накладено арешт.

Згідно відповіді Начальника Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) вказано, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження по виконанню ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.02.2006 року у справі № 2-125/2006 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 в цілях забезпечення позову, не виявлено. Крім того, перевіркою книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю встановлено, що 23.02.2006 року на виконання до відділу надійшла ухвала Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.02.2006 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 за заявою позивача ОСОБА_2 . Згідно відмітки в книзі обліку виконавчих проваджень (виконавче провадження № 2-163) 28.02.2006 року дана ухвала виконана. Матеріали виконавчого провадження завершенні у 2006 році та на початку 2009 року дані матеріали виконавчого провадження знищені. На цій підставі просить скасувати заходи забезпечення позову за ухвалою суду. Оскільки вважає, що потреба в накладенні заборони відпала, тому звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Бондаренко І.А. в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника заявника до суду надійшла заява в якій просила задовольнити клопотання в повному обсязі та розглянути його за їх відсутності (а.с.140).

Представник зацікавленої особи Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с.147).

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду заяв чи клопотань не надійшло.

Дослідивши матеріали справи та зміст клопотання, суд вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала цивільна справа №2-125/2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2006 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: с.Новомиколаївка Бобринецького району (а.с.13).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №901217 від 27.02.2006 року, державним виконавцем ВДВС Бобринецького районного управління юстиції Остапчук В.Л. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 на підставі ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.02.2006 року у справі №2-125/2006 (а.с.15).

Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2006 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7100 грн, моральної 500 грн, три бідона та судовий збір на користь держави 71 грн. Рішеня набрало законної сили 03.12.2007 року (а.с.31-37, 110-117).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2006 року ОСОБА_1 відмовлено в поновлені строку на оскарження рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2006 року та апеляційну скаргу залишено без розгляду (а.с.63-66).

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03 грудня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2006 року залишено без змін (а.с.94).

Відповідно листа начальника Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Почкай М.О. вбачається, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження по виконанню ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.02.2006 року у справі № 2-125/2006 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 в цілях забезпечення позову, не виявлено. Перевіркою книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю встановлено, що 23.02.2006 року на виконання до відділу надійшла ухвала Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.02.2006 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 за заявою позивача ОСОБА_2 . Згідно відмітки в книзі обліку виконавчих проваджень (виконавче провадження № 2-163) 28.02.2006 року дана ухвала виконана. Матеріали виконавчого провадження завершенні у 2006 році та на початку 2009 року дані матеріали виконавчого провадження знищені (а.с.124), даний факт також підтверджується копією книги обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю 2006 рік (а.с.125-127).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №402075340 від 04.11.2024 року та №407570494 від 11.12.2024 року вбачається, що на нерухоме майно ОСОБА_1 наявний арешт (все нерухоме майно) за постановою про арешт АА 901217 від 27.02.2006 року, ДВС у Бобринецькому районі Кіровоградської області (а.с.121-123).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч.7,8 ст.158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що матеріали виконавчого провадження у даній справі завершенні у 2006 році та на початку 2009 року знищені виконавчою службою за строками збереження, суд приходить до висновку, що клопотання боржника про скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-125/2006 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 258-261, 263 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2006 року у справі №2-125/2006, за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу, щодо арешту майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: с.Новомиколаївка Кропивницького (Бобринецького) району Кіровоградської області.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову після набрання законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складений 26.12.2024 року.

Суддя І.М. Адаменко