Справа № 450/3545/23 Провадження № 2/450/175/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача заподіяну шкоду внаслідок ДТП в розмірі 89 580,33 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 18.01.2021 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Тойота д.н.з. НОМЕР_1 . 08.03.2021 року в с. Поршна відбулася ДТП за участю автомобіля АС д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Тойота д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 в результаті чого було пошкоджено автомобіль Тойота д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.07.2021 року яка змінена постановою Львівського апеляційного суду від 19.10.2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На підставі заяви потерпілої особи, позивачем, складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 217 580,33 грн. На підставі вищенаведеного, просить заявлені позовні вимоги задоволити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, по наявних матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про безумовне визнання позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

18.01.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 014049/4615/0000081, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб марки Тойота д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.07.2021 року, встановлено, що 08.03.2021 року о 10 год. 10 хв. в с. Поршна, вул. Озерна, водій ОСОБА_1 керуючи т/з АС АС-G д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , порушивши вимоги п.11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вищевказаною постановою, яка змінена постановою Львівського апеляційного суду від 19.10.2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно заяви № 00411223 ро подію з ознаками страхового випадку згідно договору ОСОБА_3 звернувся до позивача про відшкодування шкоди заподіяної ДТП.

Згідно страхового акту № 00411223 від 02.04.2021 року, складеного за заявою ОСОБА_2 сума страхового відшкодування згідно розрахунку страхового відшкодування складає 217 580,33 грн.

Автомобіль Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_1 було оглянуто та складено протокол огляду транспортного засобу від 16.03.2021 р. Як вбачається із звіту про оцінку автомобіля № 1435 від 30.03.2021 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Тойота Рав 4 д.н.з. НОМЕР_1 становить 217 580,33 грн.

Згідно платіжного доручення № 211840 від 02.04.2021 року ПрАТ «СК «Уніка» було сплачено ОСОБА_2 у розмірі 217 580,33 грн. страхового відшкодування згідно договору 014049/4615/0000081.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно полісу ЕР 200123682. Ліміт відповідальності згідно полісу, становить - 130 000,00грн., франшиза - 2 000,00грн.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Таким чином, ПрАТ «СК «УНІКА» є кредитором в зв`язку з виплатою страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу №014049/4615/0000081, на суму 217 580,33 грн. та боржником за договором(полісом) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 200123682, на суму 128 000,00грн.

Ціна позову дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування та вирахуванням ліміту відповідальності за договором(полісом) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та становить - 89 580,33грн. (Вісімдесят девять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 33 коп.) 217 580,33грн. -128 000,00грн. = 89 580,33грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав.

Відповідно до норм статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме відповідач несе відповідальність за нанесену шкоду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що шкода заподіяна з вини відповідача, який керував транспортним засобом та порушив правила дорожнього руху, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 89 580,33 грн.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684, 00 грн.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (чч. 1-3ст. 134 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

За змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5 та 6ст. 137 ЦПК України відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц).

На підтвердження витрат, понесених на правову допомогу, представником позивача ПрАТ «СК «УНІКА» адвокатом Білим В.С. було надано:

договір доручення № ЮК/СУ від 02.09.2019 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «Юридична компанія «СТАРК Україна», відповідно до якого ТОВ «ЮК «СТАРК Україна» з метою виконання умов договору, має право залучати для виконання покладених на нього обов`язків адвокатів, адвокатське бюро чи адвокатські об`єднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню довірителем на умовах, порядку та строки, визначені ч. 5 Договору;

додаткову угоду № 2 до договору доручення № ЮК/СУ від 02.09.2019 року від 02.01.2023 року;

договір про надання правової допомоги за № 1/23ю від 02.01.2023 року, укладеного між ТОВ «ЮК «СТАРК Україна» та Адвокатським бюро «Білий»;

додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 1/23ю від 02.01.2023 року укладеного між ТОВ «ЮК «СТАРК Україна» та Адвокатським бюро «Білий»;

акт (звіт) прийому передачі наданих послуг №1 від 18.07.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 1/23ю від 02.01.2023 року, відповідно до якого вартість послуг становить 5000 грн.;

довіреність від 16.01.2023 року, відповідно до якої ПрАТ «СК «УНІКА» уповноважує Білого Віталія Сергійовича представляти інтереси Довірителя в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, в державних та правоохоронних органах, у відносинах з фізичними та юридичними особами, в прокуратурі та в судах загальної юрисдикції;

свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС № 000229 від 14.08.2019 року.

Слід зазначати, що вид та характер правничої допомоги, що відображений у вищевказаний доказах, дає підстави суду стверджувати, що правнича допомога у такому виді стосується та пов`язана з цією справою.

З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, вищезазначених критеріїв, суд вважає, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 142, 178, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Уніка» матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 89 580,33 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 33 копійки) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Уніка», 2 684 00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Уніка» 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , м. Київ, вул. О. Теліги, 6-В/корпус 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 05.11.2024 року.

СуддяЄ. О. Данилів