У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/133/24

2/609/109/2024

05 лютого 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно.

05 лютого 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, про відкликання поданої позовної заяви до постановлення ухвали про відкриття провадження.

При цьому, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з аналогічними позовними заявами звертався 07 грудня 2023 року (справа №609/1374/23, суддя Харлан М.В., повернуто за заявою позивача), 25 січня 2024 року (справа №609/89/24, суддя Харлан М.В., повернуто за заявою позивача).

У відповідності до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, зокрема, у випадку коли позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Крім вказаного, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

На підставі викладеного, суд визнає подання повторної ідентичної позовної заяви про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно, з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом із аналогічних підстав зловживанням позивачем ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Таким чином, позовну заяву слід повернути позивачу, оскільки у поданні позивачем до суду кількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, судом визнається зловживанням процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 44, 185, 353-355 ЦПК України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на майно - повернути позивачу.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів від дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.В. Харлан