Справа № 296/6228/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаря судового засідання Сейко Л.В., представника позивача - Шуляк О.В., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 - адовката Довгань К.О., представника оркану опіки та піклування Житомирської міської ради - Колосюка О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача Виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

05.07.2024 представник позивача - Шуляк О.В. звернулася до суду в інтересах Виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , особа, яка бере участь у справі: Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у шлюбі та є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Батьки дитини злісно ухиляються від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини, не здійснюють належний догляд за ним, зловживають спиртними напоями, на тривалий час залишають без догляду.

10.10.2023 року на адресу служби надійшло усне повідомлення про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 часто помічені в стані алкогольного сп`яніння поруч з їх малолітніми дітьми, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Працівниками служби та Житомирського міського центру соціальних служб було проведено профілактичну роботу з батьками та надано необхідний супровід для подолання проблеми зловживання алкогольними напоями та поставлено на контроль

07.03.2024 року малолітній ОСОБА_5 був виявлений без супроводу дорослих в районі Шодуарівського парку та на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку був поміщений до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради. Також до лікарні була поміщена малолітня дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Суб`єктами соціальної роботи було встановлено, що батьки дитини перебували за місцем проживання у стані сильного алкогольного сп`яніння, не закрили двері квартири, у зв`язку з чим ОСОБА_5 вибіг з помешкання без одягу та перебував на вулиці тривалий час.

Після проведення відповідної профілактичної роботи з батьками, малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були передані їм з лікарні та поставлені на облік в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як діти, які проживають в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

17.05.2024 року під час чергового обстеження сім`ї було встановлено, що батьки дитини перебувають в стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на підставі проведення акту оцінки рівня безпеки дитини, малолітні ОСОБА_8 були поміщені до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради.

Після розгляду ситуації в сім`ї ОСОБА_8 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були передані батькам, які були попереджені про можливість позбавлення їх батьківських прав у разі подальшого ухилення від виконання батьківських прав. Перед передачею дітей батькам ОСОБА_2 надав довідку про отримане лікування від алкогольної залежності.

З метою усунення причин та умов неблагополучна в сім`ї, суб`єктами соціальної роботи з ОСОБА_9 та ОСОБА_1 систематично проводилась профілактична робота, їм наголошувалось на необхідності ведення здорового способу життя, створення задовільних умов для проживання дітей, надавалася консультативна та гуманітарна допомога.

24.06.2024 року на адресу служби надійшло повідомлення з поліції про смерть малолітньої ОСОБА_2 в результаті утеплення у воді. Під час відвідування сім`ї 24 червня 2024 року зі слів матері було з`ясовано, що дитина померла під час купання у ванній, коли мати відволіклася до сина ОСОБА_5 . В даний час проходить слідство щодо з`ясування причин та обставин смерті малолітньої ОСОБА_10 .

25.06.2024 року батьки не забрали ОСОБА_3 з Житомирського спеціального закладу дошкільної освіти № 59, який відвідує дитина, у зв`язку з тим, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин малолітній ОСОБА_5 , на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, був поміщений до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради.

У зв`язку з тим, що подальше перебування малолітнього ОСОБА_3 в сім`ї становило загрозу його життю та здоров`ю, виконавчим комітетом Житомирської міської ради було прийняте рішення від 27.06.2024 №1043 «Про відібрання у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав та направлення дитини до закладу інституційного догляду та виховання дітей». Малолітнього ОСОБА_3 було знято з обліку в службі як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах 01 липня 2024 року, наказ №216-П та 01 липня 2024 наказом № 51-С поставлено на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Ухвалою судді від 08.07.2024 справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 26.08.2024.

24.12.2024 підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до розгляду на 24.12.2024 на 12 год. 10 хв.

Представник позивача - ОСОБА_4 просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з мотивів та підстав, що вказані в позові. Проте підтвердила, що батьки постійно відвідують сина в дитячому будинку, наразі не вживають алкоголю.

Представник органу опіки та піклування Житомирської міської ради - Колосюк О.Ю. підтримав позовні вимоги . Проте також вказав, що батьки змінили ставлення до виховання дитини

Представник відповідачів ОСОБА_11 просила відмовити у задоволенні позову, зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , алкогольні напої не вживають, пройшли курс лікування та змінили ставлення до виховання сина, а тому просить не позбавляти їх прав на дитину.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначили, що дійсно пройшли курс лікування, алкогольних напоїв не вживають, дитину відвідують майже щоденно.

ОСОБА_1 вказала, що має план розвитку дитини та її лікування, а тому просить суд не позбавляти їх батьківських прав та надати можливість виховувати дитину спільно з чоловіком.

ОСОБА_2 зазначив, що майже 4 місяці взагалі не вживає алкоголю, працює, має заробіток до 30 тисяч гривень на місяць, здатен забезпечити родину, просить не позбавляти батьківських прав.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать свідоцтва про народження дітей (а.с. 9-10)

10.10.2023 року на адресу служби надійшло усне повідомлення про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 часто помічені в стані алкогольного сп`яніння поруч з їх малолітніми дітьми, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Працівниками служби та Житомирського міського центру соціальних служб було проведено профілактичну роботу з батьками та надано необхідний супровід для подолання проблеми зловживання алкогольними напоями та поставлено на контроль.

07.03.2024 року малолітній ОСОБА_5 був виявлений без супроводу дорослих в районі Шодуарівського парку та на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку був поміщений до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради, про що свідчить лист КП лікарня №2 від 07.03.2024 № 90 (а.с. 16).

Також до лікарні була поміщена малолітня дочка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить лист КП лікарня №2 від 20.05.2024 № 268 (а.с. 23)

Суб`єктами соціальної роботи було встановлено, що батьки дитини перебували за місцем проживання у стані сильного алкогольного сп`яніння, не закрили двері квартири, у зв`язку з чим ОСОБА_5 вибіг з помешкання без одягу та перебував на вулиці тривалий час.

Відповідно наказу № 85-П від 19.03.2024, після проведення відповідної профілактичної роботи з батьками, малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були передані їм з лікарні та поставлені на облік в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як діти, які проживають в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 20).

17.05.2024 року під час чергового обстеження сім`ї було встановлено, що батьки дитини перебувають в стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на підставі проведення акту оцінки рівня безпеки дитини, малолітні ОСОБА_8 були поміщені до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради (а.с. 22).

Після розгляду ситуації в сім`ї ОСОБА_8 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були передані батькам, які були попереджені про можливість позбавлення їх батьківських прав у разі подальшого ухилення від виконання батьківських прав. Перед передачею дітей батькам ОСОБА_2 надав довідку про отримане лікування від алкогольної залежності (а.с. 25)

З метою усунення причин та умов неблагополучна в сім`ї, суб`єктами соціальної роботи з ОСОБА_9 та ОСОБА_1 систематично проводилась профілактична робота, їм наголошувалось на необхідності ведення здорового способу життя, створення задовільних умов для проживання дітей, надавалася консультативна та гуманітарна допомога.

24.06.2024 року на адресу служби надійшло повідомлення з поліції про смерть малолітньої ОСОБА_2 в результаті утеплення у воді (а.с. 29).

Під час відвідування сім`ї 24.06.2024 року зі слів матері було з`ясовано, що дитина померла під час купання у ванній, коли мати відволіклася до сина ОСОБА_5 .

В даний час проходить слідство щодо з`ясування причин та обставин смерті малолітньої ОСОБА_10 .

25.06.2024 року батьки не забрали ОСОБА_3 з Житомирського спеціального закладу дошкільної освіти № 59, який відвідує дитина, у зв`язку з тим, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин малолітній ОСОБА_5 , на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, був поміщений до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради.

У зв`язку з тим, що подальше перебування малолітнього ОСОБА_3 в сім`ї становило загрозу його життю та здоров`ю, виконавчим комітетом Житомирської міської ради було прийняте рішення від 27.06.2024 №1043 «Про відібрання у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав та направлення дитини до закладу інституційного догляду та виховання дітей» (а.с. 34).

Відповідно до наказу наказ №216-П від 01.07.2024 малолітнього ОСОБА_3 було знято з обліку в службі як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 35).

Відповідно до наказу наказ №51-С від 01.07.2024 малолітнього ОСОБА_3 , поставлено на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 36).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п. 100)

З огляду на вказане, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дітьми, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин саме цієї справи не доведено.

Відповідачі постійно приходили в судові засідання та наполегливо просили суд не позбавляти їх батьківських прав, оскільки вони люблять свого сина, хочуть спілкуватись та проживати з ним, вказували, що не вживає алкоголь, зможуть забезпечити догляд за дитиною. Мати дитини пройшла курс лікування від алкоголізму. Батько дитини добровільно відмовився від алкоголю.

При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дитини, бажання спілкуватися і жити разом, недоведеності свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками, а також те, що батьки дитини проти позбавлення батьківських прав заперечують, знаходили можливість та бажання приймати участь в судових засіданнях, інтереси яких під час розгляду справи представляв адвокат.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц.

Суд також звертає увагу, що відповідачі просили призначити їм захисника, вони скористались послугами адвоката, що свідчить про їх небайдужість до своєї дитини.

Суд вважає, що відповідачі в силу своїх психологічних особливостей піддаавалися сторонньому впливу, вживали алкоголь, та в певній мірі не виконували своїх батьківських обов`язків, але зважаючи на зміну їх ставлення до дитини, наявність житла, яке відповідає умовам проживання, суд дійшов до висновку, що позбавлення її батьківських, тобто природніх прав є надмірним тягарем і суперечить інтересам дитини.

В силу ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи фактичні обставини справи, на думку суду, лише самого висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення факту неналежного виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, згідно із положеннями діючого в Україні сімейного законодавства, є недостатнім для позбавлення особи батьківських прав.

За таких обставин, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав подружжя ОСОБА_8 слід відмовити.

Оскільки суд відмовив у позбавленні батьківських прав відповідачів то відповідно і слід відмовити в задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання їх сина, оскільки це похідна вимога від позбавлення батьківських прав.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 211, 247, 258, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника позивача Виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишити без задоволення .

Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Покласти на орган опіки і піклування Житомирської міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , щодо дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Корольовський районний суд м.Житомира. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Корольовський районний суд м.Житомира. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя В. М. Шкиря