Справа № 464/7726/24
пр.№ 2/464/2255/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участі: секретаря судового засідання Харук У.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, поданим адвокатом Терлецькою І.І., до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 18.02.2006, зареєстрованого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 315 (заяву сформовано та надіслано до суду представником позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликалася на те, що 18.02.2006 ОСОБА_4 (на момент подання позову ОСОБА_3 ) уклав з відповідачкою ОСОБА_5 шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 315; прізвище після реєстрації шлюбу сторін « ОСОБА_6 ». У шлюбі в подружжя народилося троє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що відносини між подружжям не склались, стосунки погіршились, зникло взаєморозуміння та спільні інтереси, погляди на життя стали різними, що у свою чергу спричинило численні конфліктні ситуації. З 2021 року позивач та відповідачка не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, кожен з подружжя має власне особисте життя. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме інтересам позивача. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір`ю. Окрім цього, зазначила, що позивач з моменту укладення шлюбу двічі змінював прізвище та ім`я: 23.05.2017 з ОСОБА_4 на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29.11.2024 від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання позов визнала, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем. Вказала, що понад три роки не проживає із позивачем однією сім`єю, не відчуває в шлюбі ні любові, ні поваги, ні підтримки останнього. Між ними повністю відсутні будь-які взаємини, а спілкування є суто формальним. У зв?язку з цим, вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить як її інтересам, так і інтересам позивача, що є неприпустимим та фактично зводиться до примусового існування між ними шлюбних відносин.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Додатково вказала, що з часу подання позовної заяви відносини між позивачем та відповідачкою не покращились, можливість примирення між ними відсутня, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, заперечила щодо вжиття судом заходів для примирення подружжя, просила розірвати шлюб, укладений між нею та позивачем.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

За умовами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як видно із свідоцтва про шлюб від 18.02.2006 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 18.02.2006 уклали шлюб, зареєстрували такий в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 315. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Сторони є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , № 207329 та № НОМЕР_3 відповідно.

Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 23.05.2017 змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_10 .

27.09.2018 ОСОБА_10 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінив прізвище та ім`я на ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 .

Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, та примирення неможливе.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачем при поданні позову через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн., останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 484,48 грн., а решту судових витрат у розмірі 484,48 грн. стягнути з відповідачки на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 206, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 (на момент укладення шлюбу ОСОБА_4 ) та ОСОБА_11 18 лютого 2006 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 315.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку визначеному статтею 273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20.12.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи, їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Володимир ЖИЛА