Провадження № 2-о/161/645/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання у шлюбі

В С Т А Н О В И В:

31.10.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що із 27.11.2015 року вона та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб та з того часу почали постійно та безперервно проживати за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою було зареєстровано її місце проживання, а адреса місця реєстрації її чоловіка була відмінною. 09.04.2024 року ОСОБА_2 , який був ветераном військової служби, помер за адресою свого фактичного місця проживання. Однак, реєстрація останнього за іншою адресою істотно впливає на реалізацію нею своїх спадкових прав, у тому числі й на отримання пенсії, яка не була виплачена її чоловіку за життя. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт її постійного спільного проживання однією сім`єю у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 27.11.2015 року до 09.04.2024 року.

До початку судового засідання заявниця подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ у Волинській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, пояснення на заяву від нього на адресу суду не надходили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Із досліджених судом доказів слідує, що заявниця ОСОБА_1 , як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається із довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2571 від 23.04.2024 року, ОСОБА_1 є вдовою ветерана військової служби ОСОБА_2 та має право на користування пільгами, передбаченими п. п. 6-9 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, - суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Пунктом 9 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, визначено, що серед документів, які подаються до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю є відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 за однією адресою необхідне їй для отримання недоодержаної останнім пенсії у зв`язку зі смертю, оскільки для реалізації спадкових прав існує необхідність подачі відповідного документу, який підтверджує даний юридичний факт.

Згідно ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із паспорту гр. України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 19.01.2016 року Луцьким МВ УДМС у Волинській обл., заявниця із 10.04.2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Як вбачається із паспорту гр. України ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , виданого 04.02.2014 року Луцьким МВ УДМС у Волинській обл., померлий за свого життя з 15.12.2015 року був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Той факт, що ОСОБА_1 та її померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_2 проживали однією сім`єю та за однією адресою в період з реєстрації їх шлюбу та по дату смерті останнього повністю підтверджується їх спільними фотосвітлинами, чеками на придбання товарів для їх оселі, довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2571 від 23.04.2024 року, а також відповіддю на адвокатський запит Луцького РУП ГУНП у Волинській обл. № 20660-2024 від 13.09.2024 року (а.с. 17).

Крім того, 04.07.2016 року ОСОБА_1 укладався правочин з приводу набуття у власність майна, який вчинений за згодою її чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 14-15).

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним юридичний факт постійного спільного проживання однією сім`єю у шлюбі заявниці разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 27.11.2015 року до 09.04.2024 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГУ ПФУ у Волинській області про встановлення факту спільного проживання у шлюбіє обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту спільного проживання у шлюбі задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю у шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 27 листопада 2015 року до 09 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, .

Повний текст рішення складений 23 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук