ЄУ № 712/7994/23
Провадження №2-п/712/3/24
УХВАЛА

Іменем України

01 лютого 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить переглянути та скасувати заочне рішення суду від 20.11.2023 по справі № 712/7994/23.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач не отримував копію позовної заяви та не міг бути присутнім на судовому засіданні, надати суду відзив, оскільки перебуває на військовій службі. Відповідач вважає, що провадження у справі має бути зупинено на час перебування його на військовій службі у складі ЗСУ.

Представник відповідача просила скасувати заочне рішення суду та зупинити провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні заперечила проти скасування заочного рішення суду, зазначила, що відповідач мав реальну можливість прибути до судового засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи №712/7994/23, матеріали заяви, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнено повністю; стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позову до суду до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово викликався у судові засідання шляхом направлення смс-повідомлень та поштових відправлень на зареєстровану адресу відповідача.

Смс-повідомлення відповідачу доставлені, поштові відправлення №№109, 876 повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала суду надсилалась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таке саме положення міститься у ст. 128 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 сформульована правова позиція про те, що поштовий конверт з повісткою про виклик у судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ "Укрпошта" на довідці про причини повернення зроблено позначку "адресат відсутній за вказаною адресою" та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91-1 Правил, тому у суду відсутні підстави не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час розгляду справи.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Крім того, у матеріалах справи наявна власноручна заява відповідача від 13.09.2023, в якій він просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що знаходиться на стаціонарному лікуванні в іншій області. При цьому відповідач не надав жодної інформації про перебування його у складі ЗСУ, хоча мав таку можливість.

Отже відповідачу достеменно було відомо про розгляд цієї справи.

Також відповідач не надав до заяви про скасування заочного рішення докази, які мають істотне значення для справи. Зазначення про необхідність зупинити провадження у справі свідчить лише про процедурне питання, яке підлягало вирішенню судом, але не є тими доказами, які мають значення для справи (сімейний стан платника аліментів, стан здоров`я, майновий стан тощо). Крім того відповідачем не надано доказів неможливості сплати аліментів у розмірі, стягнутих судом.

Перебування відповідача у складі ЗСУ не перешкодило останньому укласти договір про надання правничої допомоги, прибути до м. Черкаси для укладення цього договору.

Натомість посилання відповідача про зупинення провадження у справі свідчить про небажання сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

Також суд зауважує, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Суд зазначає, що з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 20 листопада 2023 року.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 286, 287, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2023 у справі № 712/7994/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2024.

Суддя: О.С. Стеценко