ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

25.12.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення комісії, та захист прав споживача.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони Акціонерному товариству «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» () у тому числі і в особі Чугуївського районного відділення енергозбуту вчиняти будь-які дії, що матимуть наслідком відключення від електропостачання 3/1000 частки будинку, до складу якої входять нежитлові приміщення в цокольному поверсі: «1» - 12,3 кв.м.; «2» - 17,6 кв.м., «3» - 2,5 кв. м, «4» - 1,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), особистий рахунок споживача № НОМЕР_2 .

Суд розглянув заяву і вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Акціонерного товариства «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» в особі Чугуївського районного відділення енергозбуту про задоволення Акта про порушення від 11.06.2024 № 122309 та нарахування вартості необлікованої електроенергії оформленого протоколом засідання комісії.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відключення від електропостачання, що є предметом спору у справі.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог, викладених в ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним.

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України "Про нотаріат", стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення заборони на відключення від електропостачання може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відключення від електропостачання може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання позивача щодо накладення заборони на відключення від електропостачання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки не накладення заборони на відключення від електропостачання може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову і за час, доки буде розглядатися справа, відповідачем можеть бути вчиненні дії на відключення електропостачання.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 149-151, 258-260 ЦПК України, суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» () у тому числі і в особі Чугуївського районного відділення енергозбуту вчиняти будь-які дії, що матимуть наслідком відключення від електропостачання 3/1000 частки будинку, до складу якої входять нежитлові приміщення в цокольному поверсі: «1» - 12,3 кв.м.; «2» - 17,6 кв.м., «3» - 2,5 кв. м, «4» - 1,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), особистий рахунок споживача № НОМЕР_2 , до набрання рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування рішення комісії, та захист прав споживача, законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складання. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до п. 2 ч. 2ст. 354 ЦПК України.

Суддя