Номер провадження 2/404/100/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у червні 2023 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року у справі № 753/24688/21, з 7000,00 грн. щомісячно, на 1000,00 грн. щомісячно, з моменту подачі позовної заяви до 30.06.2025 року. В обгрунтування позову зазначив, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти, на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання в сумі 7000,00 грн, щомісячно, починаючи з 03.12.2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогодні, у зв`язку з воєнним станом склалась ситуація коли позивач не в змозі платити зазначену суму аліментів. Зазначає, що позивач працює у РСП Київський районний центр «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на посаді диспетчер УПР. З моменту ведення воєнного стану на території України у нього фактично немає роботи так як повітряний простір України з 00:45 24 лютого 2022 року закритий. Вказує, що його дохід значно зменшився з моменту винесення рішення по справі, а в період січень-лютий 2023 року, квітень 2023 року позивач взагалі не отримував заробітну плату навіть мінімальну. Крім того, зазначає, що має на утриманні непрацездатних батьків пенсіонерів, а також зазначає, що у нього на утриманні перебуває брат ОСОБА_3 , який є інвалідом II групи. Вказує, що у його матері було виявлено злоякісне утворення, після чого остання була прооперована, наразі потребує постійного догляду та дороговартісних ліків, всі ці витрати несе позивач. Також зазначає, що відповідач набула право власності на земельну ділянку, яка з 2017 року перебуває в оренді СТОВ «Хутірське», що дає підстави вважати, що відповідач хоч і навчається і не має змоги працювати, проте отримує дохід від оренди земельної ділянки. Згідно орієнтованої вартості оренди земельної ділянки, відповідач за рік отримує власний дохід в сумі 33559,20 грн, а один рік навчання коштує 23900,00 грн, тобто остання має дохід щоб покривати оплату свого навчання. Також зазначає, що вдруге одружився та має малолітню дитину ОСОБА_4 , дружина нарзі непрацює оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України позовні матеріали направлені до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с.39).

Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 757/23610/23-ц, номер провадження 2/404/100/24 між суддями для її розгляду визначено суддю Кулінка Л.Д.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2024 року прийнято з Печерського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), про зменшення розміру аліментів, до розгляду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.42).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 березня 2024 року у задоволенні клопотання позивача про зупинення дії виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року у справі № 753/24688/21 (виконавчого провадження № 69682360), відмовлено (а.с.65).

Через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов (вх. № 17515 від 22.04.2024 року) в якому остання зазначає, що з наданих позивачем доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не можливо встановити чи погіршився матеріальний стан останнього. Зокрема, позивачем надано до суду довідку про доходи, яка вказує на отримання ним заробітної плати в розмірі 24969,50 гри., що є більшим ніж мінімальний дохід в Україні на день звернення з позовною заявою. Окрім того, з даної довідки можна лише прослідкувати, який дохід позивач отримував з січня 2023 року по квітень 2023 року. Доказів про те, що його дохід був більшим на день ухвалення рішення Дарницьким районним судом міста Києва від 10.01.2022 року у справі №753/24688/21, позивачем не надано. А тому, стверджувати, що його матеріальний стан погіршився з дня набрання рішенням законної сили позивачем не надано. Окрім того, позивач стверджує, що у нього на утриманні перебувають батьки пенсійного віку та брат з інвалідністю. Однак, батьки позивача на час прийняття рішення про стягнення з нього аліментів вже були пенсіонерами та отримували пенсію, а отже Дарницький районний суд міста Києва дійшов висновку, що позивач має можливість сплачувати аліменти в сумі 7000,00 грн. Тобто, з дня прийняття рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10.01.2022 року матеріальний стан ОСОБА_1 не змінився. Окрім того, як зазначає сам позивач, він і надалі працевлаштований та займає ту ж посаду, отримує дохід. Більше того, позивач проживає разом із своїми батьками, а тому витрати на утримання житла він розподіляє між усіма членами родини. Зазначає, що позивачем не доведено, що пенсійної виплати, яку отримують його батьки, не вистачає на їхнє проживання. Окрім того, відповідно висновку МСЕК від 07.06.2010 року, що надана позивачем на підтвердження інвалідності його меншого брата ОСОБА_3 , зазначено, що останній потребує постійного стороннього огляду. У висновку про умови та характер праці зазначено - «робота на дому», а тому він є працездатним та має змогу виконувати роботу в домашніх умовах та отримувати дохід. Крім того, дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а отже вона отримує від держави матеріальну допомогу, що зокрема підтверджує і позивач. Сума, яку отримує його дружина не набагато менша від тої, яку він вважає достатньої для проживання особи на місяць. Отже відповідач вважає, що позивачем не надано доказів того, що з моменту стягнення з позивача аліментів на утримання позивача суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він немає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. А інша родина не має ніякого відношення до виконання його батьківських обов`язків щодо утримання дочки, яка продовжує навчання, а тому не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. А відтак, просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.73-76).

Позивач в судове засідання не з?явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 38955 від 24.09.2024 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та підтримання позовних вимог (а.с.90-92).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 38956 від 24.09.2024 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, у задоволенні позову просить суд відмовити (а.с.93-95).

Відповідач Бориспільський відділ державної виконавчої служби Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.102), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на користь ОСОБА_2 в розмірі 7000,00 грн, щомісячно, починаючи з 03.12.2021 року по 30.06.2025 року (а.с.7-8).

Позивачем долучено довідку № 95 з якої вбачається, що останній працює на посаді диспетчера УПР у РСП Київський районний центр «Київцентраеро» Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, та починаючи з січня 2023 року по квітень 2023 року отримав заробітну плату в сумі 24969,50 грн (а.с.10).

Судом встановлено, що позивач вдруге одружений та має малолітнього сина, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.08.2019 року (а.с.15) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.09.2021 року (а.с.16).

Також в матерілах справи мітяться: пенсійне посвідчення ОСОБА_5 , яке підтверджує отримання даною особо пенсії за віком (а.с.18), та пенсійне посвідчення ОСОБА_6 яке підтверджує отримання даною особо пенсії за віком (а.с.19); виписки із медичної карти амбулаторного хворого та довідка згідно якої ОСОБА_5 , встановлено діагноз С54.10-Ендометрію. Лейоміосаркома тіла матки Без СТ.кл.гр.III-Основний. Та 29.02.2022 року проведено оперативне лікування та наступні кроки поліхіміотерапії з променевою терапією (а.с.11-12).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_7 (теперішня дружина позивача) отримує допомогу по догляду за дитиною в сумі 860,00 грн (а.с.17).

Також позивач долучено до позову довідку до акта огляду Медико-санітарної експертної комісії серії 10ААА № 122062, за якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (брату позивача) встановлена друга група інвалідності з дитинства, безстроково. Висновок про умови та характер праці: робота на дому (а.с.20).

Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За положеннями статті 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналізуючи зміст статтей 181, 192 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина перша статті 81 Цивільного процесуального кодексу України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Отже, суд вважає, що доказів, які б підтверджували різке погіршення матеріального стану позивача після ухвалення рішення Дарницьким районним судом міста Києва, останнім до суду не надано.

Надані пенсійні посвідчення батьків та виписка з історії хвороби матері, не може слугувати доказом погіршення матеріального стану позивача, адже батьки перебувають на пенсії та отримують відповідні пенсійні виплати, доказів того, що цих виплат не достатньо для їх забезпечення та останні потребують сторонньої допомоги позивачем до суду не надано. Як і не надано доказів, того що останній приймає участь в утриманні батьків, так як з наданої виписки з історії хвороби матері та довідки лікувального закладу, не вбачається, що позивач фінансовим чином сприяє такому лікуванню.

Щодо позовної вимоги про зменшення розміру аліментів пред`явленої до другого відповідача Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), суд зазначає таке.

Відповідач це особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Пунктом 4 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

При цьому, ні в самій позовній заяві, ні під час розгляду справи позивачем не викладено та необґрунтовано позовні вимоги до другого відповідача Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), не зазначено, яким чином вказаний відділ державної виконавчої служби порушив права позивача, а відсутність порушених, невизнаних або оспорюваних відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів погіршення свого матеріального стану з дня стягнення аліментів до теперішнього часу, а інші зазначені позивачем обставини існували і на момент розгляду справи та були враховані при ухваленні рішення Дарницьким районним судом міста Києва, тобто за період стягнення аліментів не відбулось різкого погіршення матеріального стану позивача, а також враховуючи, що позовні вимоги пред`явленні зокрема і до Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), без належного на те обгрунтування, суд дійшов висновку що позов є необґрунтованим та недоведеним, а отже таким, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати у відповідності пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 181, 182, 192, 199, 267-271, 273 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 175, 263-265, 272 Цивільного процессуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову, ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Бориспільський відділ державної виконавчої служби Центрального міського управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: 08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок № 63.

Повний текст рішення суду складено 17.12.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда