Справа № 137/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

Вона та її сестра, відповідач по справі ОСОБА_2 є спадкоємцями після смерті матері.

Позов мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07 грудня 1976 року мати купила житловий будинок площею 21,3 кв.м., що знаходився за адресою АДРЕСА_1 . Даний будинок перебував у непридатному стані, тому покійна здійснила будівництво іншого житлового будинку та господарських будівель і споруд, а старий будинок було знищено.

Позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заєць Б.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.4) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5) 27.01.1983 року ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_5 і після розірвання шлюбу її було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про народження позивача (а.с.8) її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

14.06.1996 р. ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 і після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження відповідача (а.с.12) її батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_3 . Відповідач після реєстрації шлюбу 20.12.2007 р. з ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13).

Довідкою Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №859/02-14 від 07.09.2023 (а.с.14) відповідно до даних спадкової справи №459/2008 вказується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до договору купівлі-продажу (а.с.15-16) ОСОБА_4 07.12.1976 р. купила в АДРЕСА_1 житловий будинок.

Відповідно до рішення №857 Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області 49 сесії 6 скликання від 16.09.2015 (а.с.17) вулиця Володарського перейменована на вулицю Квіткова.

Відповідно до довідки КП «Вінницьке ООБТІ» за №74 від 06.09.2023 (а.с.18) згідно матеріалів інвентаризаційної/реєстраційної справи №611, станом 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок літ. «А», який розташований по АДРЕСА_3 , 04 квітня 1977 року зареєстровано в цілому комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу №4 під реєстровим №330 за ОСОБА_4 , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 07 грудня 1976 нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори Коба В.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1630.

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №611, станом на 23.08.2023 року (дата останньої технічної інвентаризації): житловий будинок літ. «А», житловою площею 21,3 кв.м., зазначений у Договорі купівлі-продажу від 07 грудня 1976 року знищений.

ОСОБА_13 збудовані: житловий будинок літ. «Б» з ганком і козирком, загальною площею 72,0 кв.м., житловою 30,5 кв.м., 1977 року побудови; літня кухня літ. «В», 1988 року побудови; гараж літ. «Г», 1988 року побудови; сарай літ. «д», 1980 року побудови; вбиральня літ. «е», 1980 року побудови, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4, 1988 року побудови, які не потребують дозвільної документації та введення в експлуатацію, відповідно до статті 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 р. зі змінами), оскільки збудований до 05 серпня 1992 року.

Довідкою реєстраційний номер документу: DТ01:9364-0261-6130-0709 (а.с.19) підтверджується знищення житлового будинку літ. «А» від 10.04.1977.

Відповідно до технічного паспорту (а.с.20-22) зазначається технічна характеристика житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 .

Також в судовому засіданні судом досліджено копію спадкової справи №459/2008 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.35-48).

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст.315, 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити. Визнати у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на житловий будинок літ. «Б», загальною площею 72,0 кв.м., житловою 30,5 кв.м., ганок з козирком літ «.», літню кухню літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4, що розташовані за адресою по АДРЕСА_2 . Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.