УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Бізяєвої Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Акіменко А.В.,

розглянув розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі судових засідань приміщення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Представник відповідача ОСОБА_2 о ОСОБА_4 надала до суду клопотання про притягнення до відповідальності позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 за зловживання процесуальними правами. В обґрунтуванні клопотання посилалася на те, що позивач та його представник систематично зловживають правами невиконання ухвали суду від 28.10.2024 року щодо витребування у позивача ОСОБА_1 оригіналу розписки від 24.09.2021 року, подання представником позивача клопотання про продовження строку на подачу для ознайомлення витребуваного доказу для вирішення питання, яке вже вирішено судом; заявлення представником позивача завідомо безпідставного відводу судді у даній справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо заявленого клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_2 о ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 2 ЦПК України визначає завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання інших позовних заяв, скарг та інших заяв, вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

Водночас, суд не вбачає підстав для застосування до позивача та його представника процесуального примусу.

Керуючись ст. ст. 44, 143, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гергіль Юлії Ігорівни про притягнення до відповідальності позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Мазур Ірини Олександрівни за зловживання процесуальними правами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.О. Бізяєва