ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2419/24 Провадження № 2/636/1359/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Кисловської О.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.2446 га з кадастровим номером :00:001:0081, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між сторонами 19.05.2023.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем, як покупцем, та відповідачами, як продавцями, 19.05.2023 укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є вищевказана земельна ділянка. Позивач сплатив відповідачам за договором 238600.00 грн. в рівних долях до підписання договору.19.05.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки. Факт отримання коштів підтверджується розписками продавців. Тобто сторонами досягнуто усіх істотних умов договору купівлі-продажу.08.02.2024 позивач звернувся до відповідачів щодо необхідності нотаріального посвідчення договору. Відповідачі листами визнали договір дійсним та, на їх думку, нотаріальне посвідчення не є необхідним. Така позиція продавців перешкоджає позивачу оформити право власності на придбане майно. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про визнання вказаного договору дійсним.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позов, в якому зазначив наступне. Йому та його сестрі ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0.2446 га з кадастровим номером :00:001:0081, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого підсобного господарства в рівних частках (по частині) дісталася у спадщину, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину. Дійсно 19.05.2023 ними було укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 . В цей же день укладено акт прийому-передачі вказаної земельної ділянки, позивачем йому та сестрі передано грошові кошти у сумі 238600.00 грн. (по 119300.0 грн. кожному), про що ними складено відповідні власноручні розписки. З огляду на викладене, оскільки сторонами погоджено всі умови договору та виконано всі зобов`язання, вважає, що договір є дійсним та не потребує нотаріального засвідчення. У зв`язку з чим позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Русанов Г.В. надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про місце та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

19.05.2023 між відповідачами, як продавцями, та позивачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (копія а.с.10-11), предметом якої є земельна ділянки площею 0.2446 га, кадастровий номер :00:001:0081, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого підсобного господарства. Ціна визначена у розмірі 238600.00 грн. На копії договору наявні власноручні відмітки продавців про отримання грошових коштів у сумі 119300.00 грн. та відсутність претензій.

19.05.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки та грошових коштів (копія а.с.12), згідно якого позивачу передано вказану земельну ділянку, відповідачам передано грошові кошти у розмірі 119300.00 грн. кожному (загалом 238600..00 грн.), сторонами підтверджено, що зобов`язання за договором купівлі-продажу виконано. Сторони також підтвердили про нотаріальне посвідчення договору не пізніше 31.12.2023.

На підтвердження права власності відповідачів на вказану земельну ділянку надано копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2016 №646 (а.с.13), копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2016 №647 (а.с.14), копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №69067387 від 27.09.2016 (а.с.15-16).

08.02.2024 позивач звернувся до відповідачів з листом (копія а.с.17) з проханням повідомити про можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 19.05.2023. 22.02.2024 відповідачем ОСОБА_2 листом (копія а.с.18) повідомлено, що у зв`язку з його перебуванням за кордоном здійснити нотаріальне посвідчення не є можливим, підтвердив, що договір від 19.05.2023 є дійсним. Аналогічного змісту листа 22.02.2024 складено і відповідачем ОСОБА_3 (копія а.с.22/2).

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Частиною 1 ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст.657ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Окремо Верховний Суд вказує, що однією з умов застосування ч.2 ст.220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

У постановах Верховного Суду від 04.03.2019 №665/2266/16-ц, від 22.10.2019 у справі №909/68/18 суд висловив таку позицію: при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати: 1) чому правочин не був нотаріально посвідчений, 2) чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення 3) та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч.2ст.220 ЦК України. При цьому слід мати на увазі, що ухилення може виражатися як у бездіяльності, так і в активній протидії посвідченню договору. Якщо матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення спірного договору та що така можливість була втрачена, то за таких обставин відсутні передбачені законом підстави для визнання договору дійсним.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2ст.219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Суд вважає встановленим такі обставини як наявність домовленості між сторонами щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.2446 га з кадастровим номером :00:001:0081, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між сторонами 19.05.2023, та повне виконання ними даних умов договору. При цьому відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухиляються, а позивачем втрачено можливість нотаріально посвідчити правочин.

Отже, встановлені обставини дають підстави для висновку, що ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору за даних обставин може вважатися безповоротним та виключає будь-яку можливість такого посвідчення.

Зміст договору купівлі-продажу від 19.05.2023 року не суперечить вимогам закону, перешкод для його укладення судом не встановлено. Наявність всіх трьох складових, передбачених ч.2 ст.220 ЦК України, та дотримання умов укладення договору купівлі-продажу дає підстави для застосування правил цієї норми для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

З огляду на викладене та враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоду про всі істотні умови договору купівлі-продажу земельної ділянки, відповідачами договір визнано дійсним, тобто виконано умови договору шляхом фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу, відповідачі отримав за це грошові кошти, в чому особисто розписалися, а позивач в свою чергу повністю розрахувався з відповідачами та прийняв нерухоме майно, при цьому нотаріальне посвідчення договору не відбулося у зв`язку з ухиленням відповідачів від здійснення такого і на даний момент така можливість відсутня, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 9 ч.1ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 2,19,76-81,89,133,141,258,259,263-265,268,273,280-282,352 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним -задовольнити.

Визнати дійсним укладений 19 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.2446 га з кадастровим номером :00:001:0081, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого підсобного господарства.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.М. ГНІЗДИЛОВ