Провадження № 2/161/800/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме, житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території Підгайцівської територіальної громади в АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом вступу у фактичне володіння та користування спадковим майном, однак, за життя своїх спадкових прав не оформив.

Зазначає, що він та його брат ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги після смерті батька та прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, на підставі ст. 549 ЦК УРСР. Відповідач, також є спадкоємцем першої черги після смерті батька, однак, спадщину остання не приймала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, тому він та ОСОБА_5 є власниками успадкованого будинку після смерті батька в рівних частинах, тобто по частині будинку.

Вказує, що брат ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . До складу спадкового майна, після смерті якого увійшла частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території Підгайцівської територіальної громади в АДРЕСА_1 , та, оскільки, спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_5 відсутні, тому, в даному випадку, має місце спадкування за законом другої черги. Спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_5 були він та відповідач. Зазначає, що прийняв спадщину після смерті брата шляхом постійного проживання разом з останнім до дня його смерті. Відповідач спадщину після смерті брата не приймала ані шляхом постійного проживання, ані зверненням із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому вважає, що остання не має права на спадкове майно, що залишилось після смерті брата.

Разом з тим, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

На підставі наведеного просить суд, визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відзиві на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки, вказує, що на момент смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до 2006 року була зареєстрована та проживала у будинку АДРЕСА_1 та вела разом з ними спільне господарство, а тому в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном на рівні із позивачем та братом ОСОБА_5 .

Вказує, що не відмовлялась від спадщини після смерті батька, а тому має право на частку у спадковому майні, що залишилось після смерті батьків.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду 27 листопада 2023 року витребувано з Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області належним чином завірену копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду 12 грудня 2023 року витребувано з Волинського обласного нотаріального архіву належним чином завірену копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року зупинено провадження у даній справі до вирішення по суті справи № 161/19344/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Луцької районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року поновлено судове провадження у даній справі, у зв`язку із вирішенням по суті справи № 161/19344/23.

Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача до початку судового засідання подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В попередньому судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, позивач суду пояснив, що прийняв спадщину після смерті батька та брата, сестра відповідач по справі, спадщину не приймала, проживала до 2003 року за спільною адресою з батьком.

Представник відповідача також до судового засідання подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову заперечує.

В попередньому судовому засіданні представник відповідача та відповідач позов не визнали, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідач суду пояснила, що проживала за адресою спірного житлового будинку до 2006 року, допомагала брату та обробляла земельні ділянки.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, з врахуванням наданих пояснень сторін у попередніх судових засіданнях.

Дослідивши письмові докази у справі, показання свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

У відповідності до ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 цього ж Кодексу передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 105 зворот).

Згідно довідки Лищенської сільської ради від 27.12.2004 року, спадкодавцю ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . До складу сім`ї на день смерті ОСОБА_4 , які проживали разом з нею, входили: чоловік ОСОБА_3 (який прийняв спадщину після смерті дружини, але не оформив її), та сини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які вступили в фактичне володіння майном шляхом спільного проживання, доглядом за садибою, сплатою податків (а.с. 16).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території Підгайцівської територіальної громади в АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Позивач та спадкоємець першої черги ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_3 в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) оскільки, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а позивач ОСОБА_1 від власного імені та імені брата ОСОБА_5 , що є його опікуном, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Інший спадкоємець першої черги відповідач ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та із заявою про відмову від неї не зверталася (а.с. 104-128).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як спадкоємцям ОСОБА_3 належить спадкове майно по вищезазначеного житлового будинку.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_5 не зареєстрували належним чином право власності на житловий будинок після смерті батька ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на території Підгайцівської територіальної громади в АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст.ст. 1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_5 відсутні, спадкоємцями другої черги є його брат ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_2 (а.с. 100-105).

Позивач прийняв спадщину після смерті брата шляхом постійного проживання разом з останнім до дня його смерті, що підтверджується довідкою №29087 від 22.08.2023 року Підгайцівської сільської ради та Будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_3 та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 17, 27-33, 65-72).

Однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмолено, у зв`язку з відсутністю жодних документів, які б свідчили, що спадкодавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 за життя було набуто право власності на житловий будинок (а.с. 25-26).

За таких обставин, суд вважає, що позивач належним чином успадкував спірне майно після смерті батька та рідного брата.

Щодо доводів відповідача ОСОБА_2 та її представника про належність їй частки у спадковому майні після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки, на момент відкриття спадщини вона була зареєстрована та проживала у будинку АДРЕСА_1 , а тому вступила в спадкові права на підставі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно запису в по господарській книзі №1, особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 30.06.1991 року, значиться житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , 1941 року народження, спільно проживали такі члени сім`ї: чоловік ОСОБА_3 , 1938 року народження, дочка Кориньовська ( ОСОБА_6 , 1971 року народження та син ОСОБА_5 , 1979 року народження (а.с. 81).

Разом з тим, із відповіді УДМС України Волинській області від 27.11.2023 року на адвокатський запит представника відповідача, вбачається, що інформація щодо реєстрації ОСОБА_7 на період часу до 21.02.2006 року в картотеці ВОМІ РМП Управління ДМС у Волинській області відсутня, окрім інформації про зміну прізвища з ОСОБА_8 на Корильовську у 1989 році (а.с. 84).

Таким чином, інформація про реєстрацію місця проживання відповідача за адресою АДРЕСА_1 , на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Окрім того, матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , не містять будь-яких доказів звернення відповідача до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, у даній спадковій справі міститься лише довіреність ОСОБА_2 на її представника ОСОБА_9 від 01.03.2023 року, проте будь-які звернення відсутні (а.с. 121).

Таким чином, суд вважає, що відповідач, будучи обізнаною про наявність уже виданих свідоцтв про право на спадщину на ім`я братів, не вчинила жодних дій для їх оскарження та захисту своїх прав, як спадкоємця після смерті батька.

Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що є сусідами та односельчанами сторін, суду показали, що на момент смерті батька, ОСОБА_2 проживала спільно з ним, а у 2003 році виїхала в Маневицький район. Також, зазначили, що на момент смерті брата відповідач не проживала у батьківській хаті та на похороні останнього не була. Крім того, ніхто із свідків не пам`ятає, чи доглядала відповідач за майном після смерті батька.

Свідок ОСОБА_13 , що є також сусідкою та кумою відповідача, суду показала, що ОСОБА_2 проживала в батьківській хаті до 2006 року, яка за її словами була збудована для останньої та момент смерті батька і позивач і відповідач проживали разом. Також вказала, що на момент смерті брата, відповідач вже не проживала в с. Воротнів, а позивач проживав.

Оцінюючи показання, допитаних в судовому засіданні свідків, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, для встановлення спільного проживання до уваги беруться показання свідків про факт проживання, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), та інші письмові докази тощо.

Разом з тим, показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження свого проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а показання свідків не є беззаперечними, оскільки, від події минуло більше 10 років, тому суд не бере такі показання до уваги, як єдине підтвердження факту проживання ОСОБА_2 за місцем відкриття спадщини, після смерті батька ОСОБА_3 .

Крім того, відповідач ОСОБА_2 26.04.2018 року зверталась до державного нотаріуса із заявою не вчиняти будь-яких нотаріальних дій щодо майна померлого брата ОСОБА_5 , оскільки, має намір звертатися до суду для продовження строку для прийняття спадщини (а.с. 72). До суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач звернулася лише 06.11.2023 року (а.с. 140-144).

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2024 року, позовну заяву ОСОБА_2 до Луцької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду (а.с. 153).

Відтак, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємець другої черги після смерті брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не довела належними та допустимими доказами наявність права на частку у спадковому майні спадкодавців, а тому не бере доводи відповідача до уваги.

Суперечливі показання дані в судовому засіданні свідками, самі по собі не є достатніми доказами прийняття відповідачем спадщини після смерті батька.

Окрім того, суд враховує ту обставину, що свідоцтва про право на спадщину щодо спірного майна після смерті ОСОБА_3 , видані на ім`я позивача та його брата ОСОБА_5 є дійсними та відповідачем не оспорювалися (а.с. 114 зворот, 115).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, то суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1876 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 524, 525, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1261, 1262, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Рішення в повному обсязі складено 23 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк