Справа № 303/7678/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник - адвокат Маргіта Василь Васильович) до ОСОБА_2 (представник - адвокат Рега Євгеній Євгенійович) про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, вказуючи, що на підставі розписки від 08 липня 2024 року він дав у борг відповідачу 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) доларів США. Процес надання грошей в борг та написання розписки відповідача був зафіксований на відеозйомку. Кінцевий строк погашення (повернення) боргу згідно розписки 01 вересня 2024 року. На момент подання позову відповідач не виконав зобов`язань з повернення грошових коштів. Офіційний курс долара США до гривні НБУ станом на 11.09.2024 становить 41 грн. 14 коп. за 1 долар США, тому сума боргу в національній валюті України згідно розписки становить 781 660,00 грн (Сімсот вісімдесят одну тисячу шістсот шістдесят гривень). Відповідач зобов`язаний повернути суму позики не пізніше 01.09.2024 року, проте вказаного обов`язку не дотримався. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг у розмірі 19 000,00 (Дев`ятнадцять тисяч) доларів СІІІА, судовий збір у розмірі 8467,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2023 по даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Маргіта В.В. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача - адвокат Рега Є.Є. подав заяву про розгляд справи без їхньої участі.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 08.07.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який оформлено розпискою, за умовами якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 19 000$, які зобов`язався повернути до 01.09.2024 включно.

Також у судовому засіданні досліджено наданий позивачем DVD-диск на якому міститься відео файл під назвою «af_court». По перегляду даного файлу судом встановлено факт написання боргової розписки від 08.07.2024.

Згідно ч. 3, ст. 12 та ч. 1, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено, що строк виконання зобов`язання передбачений борговою розпискою від 08.07.2024 закінчився, але відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув грошові кошти.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) зроблено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі №632/2209/16, у постанові від 19 травня 2020 року у справі №757/21587/16-ц, та у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №194/1126/18.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідач не надав суду доказів виконання умов договору, тому з нього підлягають стягненню19 000,00 доларів США, що на момент подання позовної заяви еквівалентно 781 660,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 7816,60 судового збору.

Керуючись ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 19 000,00 доларів США (дев`ятнадцять тисяч доларів, 00 центів), що еквівалентно 781 660,00 (сімсот вісімдесят одна тисяча шістсот шістдесят гривень, 00 копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7816,60 грн (сім тисяч вісімсот шістнадцять гривень, шістдесят копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя