К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Київ

справа № 378/264/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/14696/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" на рішення Ставищенського районного суду Київської області у складі судді Гуртовено Р.В. від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" та державного реєстратора Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області Долнер Олени Василівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області та Головне управління Дергеокадастру у місті Києві та Київській області, про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими та повернення земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії щодо припинення права оренди землі,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до ТОВ "Інтерагроінвест", державного реєстратора Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області Долнер О.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області та Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими та повернення земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії щодо припинення права оренди землі.

Позов мотивовано тим, що 10 вересня 2015 року між ТОВ "Інтерагроінвест" та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі №359, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6467 га, кадастровий номер: :03:001:0071, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у Державному реєстрі земель

14 вересня 2015 року за №33356761. Пунктами 12.2, 12.4 договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

10 вересня 2015 року між ТОВ "Інтерагроінвест" та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі №360, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6459 га, кадастровий номер: :03:001:0070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у Державному реєстрі земель 14.09.2015 року за №43435295. Пунктами 12.2, 12.4 договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

24 вересня 2019 року мати позивачів ОСОБА_5 отримала у спадщину земельні ділянки кадастровий номер: :03:001:0071 та :03:001:0070.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. При житті остання залишила заповіт, в якому заповідала все своє майно трьом своїм синам (позивачам): ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Ними отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 серпня 2021 року.

Позивачі зазначають, що з січня 2022 року, після смерті ОСОБА_5 , вони зверталися до ТОВ "Інтерагроінвест" про розірвання договорів оренди від 14 вересня 2015 року №359, №360, у зв`язку із закінченням строку дії договорів оренди, та й оскільки вартість оренди вже давно не відповідає ринковим цінам і є значно нижчою, і вони мають бажання самостійно обробляти землю.

20 січня 2022 року, 21 лютого 2022 року вони письмово звернулися до відповідача ТОВ "Інтерагроінвест" із пропозицією про розірвання договорів оренди землі, на що відповідей не отримали.

Під час військового стану і бойових дій, отримали лист-повідомлення від відповідача про те, що строк дії договору оренди землі закінчується, а розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено, а тому відповідач відмовляє у проханні розірвати договори оренди і має переважне право в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду" на поновлення договору оренди.

В подальшому, вони неодноразово зверталися до ТОВ "Інтерагроінвест" повторно з листом про припинення дії договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, але також отримали відмови.

У серпні 2022 року на їх адресу надійшли листи із текстами підписаних додаткових угод від 18 серпня 2022 року, в яких строк дії договору оренди становив до 31 грудня 2022 року і міг бути продовжений за вимогами ст. 126-1 Закону України "Про оренду".

Позивачі звернулися до відповідача щодо пояснення цих обставин, досудового врегулювання спору і розірвання договорів оренди, на що 6 березня 2023 року отримали відповідь про відсутність підстав повернення земельних ділянок і розірвання договорів

оренди, та про продовження оренди на тих же умовах строком дії оренди до 20 квітня 2030 року.

З огляду на вказане, вважають, що відповідач безпідставно продовжує утримувати та використовувати спірні земельні ділянки, відмовляється повертати їх, у зв'язку із чим, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачі просили: визнати договори оренди землі від 14 вересня 2015 року №360, 359, укладені між позивачами та ТОВ "Інтерагроінвест" припиненими із 1 січня 2023 року; зобов`язати ТОВ "Інтерагроінвест" повернути кожному із позивачів по 1/3 частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0071 та по 1/3 частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0070; зобов`язати державного реєстратора Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області скасувати записи про продовження строку дії договорів оренди земельних ділянок від 14 вересня 2015 року за №360, 359, вчинених між позивачами та ТОВ "Інтерагроінвест" щодо 1/3-х частин земельних ділянок, що знаходяться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6467 га, кадастровий номер: :03:001:0071, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки, площею 2,6459 га, кадастровий номер: :03:001:0070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які внесені за додатковими угодами до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів оренди земельних ділянок припиненими та повернення земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії щодо припинення права оренди землі задоволено частково. Визнано договори оренди землі від 14 вересня 2015 року за №359 та за №360, укладені між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ "Інтерагроінвест" припиненими із 1 січня 2024 року та зобов`язано ТОВ "Інтерагроінвест" повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/3 (одній третій) частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0071, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6467 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та по 1/3 (одній третій) частині земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0070, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, площею 2,6459 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 242, цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Інтерагроінвест" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу по 22 796 грн на кожного. Стягнуто з ТОВ "Інтерагроінвест" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 089 грн; стягнуто з ТОВ "Інтерагроінвест" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 719 грн; стягнуто з ТОВ "Інтерагроінвест" на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1 074 грн.

Рішення мотивовано тим, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами мають вирішуватись на підставі законодавства, що діяло на момент укладення первісних договорів оренди земельних ділянок, адже вони на момент появи спірних правовідносин були діючими і підстав для зміни їх умов на той момент не було ніяких. Домовленості між сторонами щодо поновлення орендних відносин в порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі" досягнуто не було, про що свідчить наявність заяв позивачів до відповідача про припинення орендних відносин та наявність проектів додаткових угод, що не були підписані позивачами. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання договорів оренди землі припиненими та зобов`язання повернути земельні ділянки позивачам слід задовольнити, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі належними і допустимими доказами, в задоволенні решти частини позовних вимог слід відмовити, оскільки державний реєстратор в таких позовних вимогах не є належним відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Інтерагроінвест" - Кучер В.В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що ТОВ "Інтерагроінвест" та позивачі вносячи зміни до первісних договорів 11 серпня 2021 року та 18 серпня 2022 року передбачили умову про його автоматичну пролонгацію. Позивачі не скористалися своїм правом на відмову у поновленні договорів шляхом звернення до державного реєстратора не пізніше, ніж за місяць до закінчення договорів. Натомість, суд першої інстанції помилково застосував до даного спору виключно статтю 33 закону України "Про оренду землі", а саме переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк.

Суд залишив поза увагою той факт, що пролонгація договорів оренди відбулася автоматично відповідно до статті 126-1 ЗК України, оскільки додаткові угоди, які були укладені з позивачами 11 серпня 2021 року та 18 серпня 2022 року, містять умови про його поновлення після закінчення строку на який його укладено, без додаткового волевиявлення. Вказує, що суд безпідставно переклав весь тягар відповідальності щодо правової необізнаності позивачів норм статті 126-1 ЗК України, посилаючись на відкрите досудове кримінальне розслідування, порушуючи при цьому презумпцію невинуватості закріплену у статті 62 Конституції України, адже особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Позивачем обрано невірний спосіб захисту, тому висновки суду в частині щодо позовної вимоги про зобов'язання державного реєстратора скасувати запис через те, що реєстратор не є належним відповідачем, суперечить нормам ЦПК, оскільки такі питання суд вирішує на стадії підготовчого провадження по справі.Сторона відповідача зазнала численних процесуальних обмежень з боку суду, що свідчить про порушення принципу рівності учасників справи.

Щодо судових витрат, то вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують здійснені позивачами витрати на правничу допомогу, що само по собі позбавляє можливості оцінити такі витрати по принципу їх співмірності, реальності, об'єктивності. Вважає, що заявлений розмір витрат є неспівмірним з витраченим часом, виконаних адвокатом робіт, адже матеріали справи містять ряд документів, які витребовувалися адвокатом, проте не мають ніякого відношення до справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_6 у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що рішення суду є обґрунтованим, законним, ухвалене з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ТОВ "Інтерагроінвест" - Бойко В.О. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 , який одночасно є представником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , і суді апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити скаргу без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №602809 від 19 жовтня 2005 року ОСОБА_4 був власником земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0071, загальною площею 2,647 га, що знаходиться в адміністративних межах Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №602808 від 19 жовтня 2005 року ОСОБА_5 була власником земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0070, загальною площею 2,646 га, що знаходиться в адміністративних межах Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10 вересня 2015 року ОСОБА_4 уклав договір оренди №359 належної йому земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0071 з ТОВ "Інтерагроінвест" на строк сім років.

10 вересня 2015 року ОСОБА_5 уклала договір оренди №360 належної їй земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0070 з ТОВ "Інтерагроінвест" на строк сім років.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 вересня 2019 року належна ОСОБА_4 земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0071, після смерті останнього, була успадкована його дружиною ОСОБА_5 .

24 вересня 2019 року ОСОБА_5 уклала з ТОВ "Інтерагроінвест" додаткову угоду №1 до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :03:001:0071 строком на сім років до 31 грудня 2022 року.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11 серпня 2021 року, зареєстрованих в реєстрі за №707 та №708, спадкоємцями майна померлої ОСОБА_5 є її діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Спадкове майно складається з земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0071 та з земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0070, що знаходяться на території Ясенівської сільської ради Білоцерківського (колишнього Ставищенського району) Київської області, площею 2,6467 га та площею 2,6459 га відповідно, цільове призначення земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кожен із вказаних спадкоємців отримав у спадок по 1/3 частки зазначених земельних ділянок.

Відповідно до змісту додаткової угоди №2 від 11 серпня 2021 року до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року між позивачами, як орендодавцями, з однієї сторони, та відповідачем ТОВ "Інтерагроінвест", як орендарем, з другої сторони, внесено зміни до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0071. Договір укладено строком на 11 років 3 місяці 21 день до 30 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до ст. 126-1 ЗК України. Дата закінчення дії 20 квітня 2030 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом передачі в піднайм (суборенду).

За змістом додаткової угоди №1 від 11 серпня 2021 року до договору оренди землі №360 від 10 вересня 2015 року між позивачами, як орендодавцями, з однієї сторони, та відповідачем ТОВ "Інтерагроінвест", як орендарем, з другої сторони, внесено зміни до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0070. Договір укладено строком на 7 років 3 місяці 21 день до 30 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до статті 126-1 ЗК України. Дата закінчення дії 20 квітня 2030 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом передачі в піднайм (суборенду).

За змістом додаткової угоди №3 від 18 серпня 2022 року до договору оренди землі №360 від 10 вересня 2015 року орендодавець ОСОБА_3 та орендар ТОВ "Інтерагроінвест" дійшли взаємної згоди внести зміни до договору оренди землі №360 від 10 вересня 2015

року. Договір укладено строком на 7 років 3 місяці 19 днів до 31 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до статті 126-1 ЗК України.

За змістом додаткової угоди №2 від 18 серпня 2022 року до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року орендодавець ОСОБА_3 та орендар ТОВ "Інтерагроінвест" дійшли взаємної згоди внести зміни до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року. Договір укладено строком на 7 років 3 місяці 19 днів до 31 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до ст. 126-1 ЗК України.

За змістом додаткової угоди №1 від 18 серпня 2022 року до договору оренди землі №360 від 10 вересня 2015 року орендодавець ОСОБА_1 та орендар ТОВ "Інтерагроінвест" дійшли взаємної згоди внести зміни до договору оренди землі №360 від 10 вересня 2015 року. Договір укладено строком на 7 років 3 місяці 19 днів до 31 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до ст. 126-1 ЗК України.

За змістом додаткової угоди №3 від 18 серпня 2022 року до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року орендодавець ОСОБА_1 та орендар ТОВ "Інтерагроінвест" дійшли взаємної згоди внести зміни до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року. Договір укладено строком на 7 років 3 місяці 19 днів до 31 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до ст. 126-1 ЗК України.

За змістом додаткової угоди №1 від 18 серпня 2022 року до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року орендодавець ОСОБА_2 та орендар ТОВ "Інтерагроінвест" дійшли взаємної згоди внести зміни до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року. Договір укладено строком на 7 років 3 місяці 19 днів до 31 грудня 2022 року, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. У разі відсутності заперечень від однієї із сторін щодо поновлення договору оренди, наданих відповідно до вимог чинного законодавства, цей договір поновлюється у відповідності до ст. 126-1 ЗК України.

Право оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:001:0071 та :03:001:0070 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ТОВ "Інтерагроінвест" до 31 грудня 2022 року.

Листом від 06 березня 2023 року за №57 ТОВ "Інтерагроінвест" роз`яснило позивачу ОСОБА_1 , що на підставі статті 126-1 ЗК України строк дії договорів оренди земельних ділянок, належних позивачам, продовжено автоматично до 20 квітня 2023 року. Це підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_2 20 січня 2022 року звертався письмово із заявами до ТОВ "Інтерагроінвест" про відсутність подальших намірів продовжувати договірні відносини щодо оренди відповідачем 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0070 та 1/3 частки земельної ділянки кадастровий номер: :03:001:0071, які він успадкував від батьків, на що отримав відповідь про бажання відповідача продовжити договірні орендні відносини, так як останній має переважне право на поновлення права оренди земельних ділянок. З такими ж заявами зверталися до ТОВ "Інтерагроінвест" позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У відповідь на такі заяви позивачів ТОВ "Інтерагроінвест" направляло їм проекти додаткових угод щодо поновлення орендних відносин, які позивачами підписані не були, натомість право оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: : 03:001:0071 та :03:001:0070 було продовжено ТОВ "Інтерагроінвест" до 20 квітня 2030 року на підставі вимог статті 126 -1 ЗК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепи Т.В. від 20 листопада 2023 року по справі (№357/13155/23, 1-кс/357/2681/23), задоволено частково скаргу адвоката ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що полягає у невнесенні службовими особами СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення та зобов`язано уповноважених осіб Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення і розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 12 серпня 2023 року. Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за №0005629 від 2 грудня 2023 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - частина 1 статті 366 КК України (службове підроблення). Відповідно до даного кримінального провадження встановлено, що 18 серпня 2022 року службовими особами ТОВ "Інтерагроінвест" внесено неправдиві відомості додаткової угоди №3 до договорів оренди землі, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із копією висновку експерта від 30 квітня 2024 року за №СЄ-19/111-24/25185-ПЧ по матеріалам кримінального провадження №0005629 від 2 грудня 2023 року, - підпис в графі "(підпис) ОСОБА_2 " в додатковій угоді №1 від 18 серпня 2022 року до договору оренди землі №359 від 10 вересня 2015 року - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до письмового повідомлення сільського голови Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 8 травня 2024 року, Державний реєстратор Медвинської сільської ради Долнер О.В. звільнена з Медвинської сільської ради за власним бажанням 26 грудня 2023 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності на землю - це право володіти, користуватися

і розпоряджатися земельними ділянками (частина перша статті 78 ЗК України).

Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний

використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі"договір оренди землі припиняється в разі, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 126-1 ЗК України встановлено, що договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Згідно абзацу 4 розділу ІХ Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Закону України "Про оренду землі", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення.

Вказані норми законодавства набрали чинності 16 січня 2020 року згідно із Законом України № 340-Х від 05 грудня 2019 року "Про оренду землі".

Встановивши, що спірні договори оренди земельних ділянок укладені у 2015 році, державна реєстрація яких проведена 14 вересня 2015 року, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми статті 32-2 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 ЗК України. Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку

договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX, що діяла на час укладення договорів оренди, яка об`єднує два випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до частин першої-шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на невідповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що для продовження договірних орендних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди на поновлення договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах, (частини перша-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") або пасивна згода сторін договору на

продовження договору на тих самих умовах на той самий строк - пролонгація договору (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, у тому числі зі зміненими умовами договору; орендодавець протягом місяця погодив умови додаткової угоди або не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

При цьому, за системним аналізом статей 626, 777 ЦК України та частин другої-шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" для поновлення договору оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі"), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором (частина перша статті 33 Закону України "Про оренду землі"); до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абзац другий частини першої статті 777 ЦК України); до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі"); орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі"). У цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах.

Частинами восьмою та одинадцятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є автоматичною пролонгацією орендних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц зазначено, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті

33 Закону України "Про оренду землі". І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши відсутність домовленості між позивачами та відповідачем щодо поновлення орендних відносин, дійшов правильного висновку про визнання спірних договорів оренди земельних ділянок припиненими та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки позивачам.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно переклав весь тягар відповідальності щодо правової необізнаності позивачів норм статті 126-1 ЗК України, посилаючись на відкрите досудове кримінальне розслідування, порушуючи при цьому презумпцію невинуватості закріплену у статті 62 Конституції України, є безпідставними, так як на висновки суду по суті вирішення спору не впливають.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, тому висновки суду в частині щодо позовної вимоги про зобов`язання державного реєстратора скасувати запис через те, що реєстратор не є належним відповідачем, суперечить нормам ЦПК, оскільки такі питання суд вирішує на стадії підготовчого провадження по справі, є необґрунтованими, оскільки не впливають на вирішення цього спору та не спростовують вищевказаних встановлених судом обставин, у тому числі щодо відсутності волевиявлення позивачів на продовження договірних відносин з відповідачем. Крім того, у задоволенні позову до державного реєстратора, судом першої інстанції було відмовлено, що фактично не порушує будь-яких прав та інтересів відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують здійснені позивачами витрат на правничу допомогу, що само по собі позбавляє можливості оцінити такі витрати по принципу їх співмірності, реальності, об`єктивності, є безпідставними, так як спростовуються змістом позовних заяв, в яких викладено опис робіт, час їх виконання, вартість однієї години та загальна сума.

При цьому слід враховувати, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20).

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими і на законність рішення суду не впливають, суд вірно застосував законодавство, яке діяло на час спірних правовідносин.

З огляду на викладене, та перевіряючи законність і обґрунтованість судових рішень у межах доводів скарги відповідача у справі, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: