Провадження № 2/201/3904/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Нотаріус Сопільняк Алла Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 28 серпня 2024 року звернулася ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Нотаріус Сопільняк Алла Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просила суд:

?Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої бабусі Позивача ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 вересня 2012 року ОСОБА_3 вступила в шлюб та змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_2 )

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13 червня 2022 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично ж проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про народження ( НОМЕР_3 ) матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформації про останнє місце реєстрації ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у квартирі яка належала їй, а саме в квартирі АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (Серія НОМЕР_4 ). ОСОБА_4 звернувся до третьої маріупольської державної нотаріальної контори та відкрив спадкову справу, щодо отримання у спадок квартири померлої матері ОСОБА_2 , а саме квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 68174783 від 20 січня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , батько позивача, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (Серія НОМЕР_5 ) та фактично не встиг вступити у спадщину.

28 липня 2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Сопільняк А.О. Черкаського міського нотаріального округу, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 6959378.

Вступити в спадщину позивачка не має можливості, так як батько позивача ОСОБА_4 помер не вступивши в право власності на об`єкт майна, а третя маріупольська державна нотаріальна контора на даний момент не існує, місцезнаходження всіх документів в тому числі і документів по заведеній спадковій справі № 68174783 від 20 січня 2022 року не відома, а отримати такі відомості не можливо.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду (а.с. 1-8).

Відповідач правом на надання відзиву не скористався

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 серпня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 22-23).

Ухвалою судді від 28 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху надано строк на усунення недоліків (а.с. 24-25).

02 вересня 2024 року після усунення позивачем виявлених судом провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 36-37).

21 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 67-68).

Позивач в судове засідання не з`явилася від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав.

20 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача Маріупольської міської ради подано заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 53- 4).

Приватний нотаріус в судове засідання не з`явилася, розгляд справи просила провести за її відсутності (а.с. 41).

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини в становленні судом

Згідно свідоцтва про народження батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про народження дата видачі 23 лютого 1984 року (а.с. 9).

22 вересня 2012 року ОСОБА_3 вступила в шлюб та змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_2 ) (а.с. 9 на звороті).

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13 червня 2022 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично ж проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження ( НОМЕР_3 ) матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Згідно інформації про останнє місце реєстрації ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована у квартирі яка належала їй, а саме в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 13 на звороті).

ОСОБА_2 видано ордер № 730 серія КО на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів №591 від 17 листопада 1982 року на сім`ю з двох чоловік на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16 на звороті).

Згідно реєстраційного посвідчення від 09 жовтня 1995 року підписано начальником БТІ міста Маріуполя Донецької області квартира АДРЕСА_4 зареєстрована за ОСОБА_2 на праві власності на підставі довідки ЖСК про виплату за квартиру та записано в реєстрову книгу № 92п за реєстровим № 35773 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (Серія НОМЕР_4 ) (а.с. 17 на звороті).

ОСОБА_4 звернувся до третьої маріупольської державної нотаріальної контори та відкрив спадкову справу, щодо отримання у спадок квартири померлої матері ОСОБА_2 , а саме квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 68174783 від 20 січня 2022 року (а.с. 18-19).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , батько позивача, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (Серія НОМЕР_5 ) (а.с. 18).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1258. ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Законом України від 21 квітня 2022 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1(1) Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 30 листопада 2022 року №280 було внесено зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 та затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 листопада 2022 року. Так, зокрема, до вказаного переліку належить Маріупольська міська територіальна громада.

З огляду на викладене, для вирішення питання щодо визнання права власності на спадкове майно, у разі, якщо спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі до 24 лютого 2022 року, суд доходить висновку, що позивачем вірно обрано спосіб захисту свого права.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою №48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Виходячи з передбаченого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Ст. 15 ЦК України також передбачає право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 цього ж кодексу право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, вказуючи в якості одного зі способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права. Ст. 392 ЦК України також передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Враховуючи наведене, слід дійти до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за законом, але в зв`язку з тимчасовою окупацією м. Маріуполь, Донецької області, де фактично перебувають матеріали спадкової справи, вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Згідно ч.1,3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Нотаріус Сопільняк Алла Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої бабусі ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 грудня 2024 року

Суддя С.О. Демидова