Справа № 2-523/10
Провадження № 6/524/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі головуючого судді Рибалки Ю.В., за участю секретаря судового засідання Панченко А.О., представника заявників ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну боржника у виконавчому листі та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі у цивільній справі № 2-523/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заяву обґрунтували тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто матеріальну та моральну шкоду завдану внаслідок ДТП.

Судом виданий виконавчий лист на примусове виконання наведеного рішення суду, який у 2013 році повернутий стягувачу та з того часу до примусового виконання не пред`являвся. Дії державного виконавця не оскаржувались, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув. Стягувач протягом 10 років не цікавилась станом виконанням рішення суду. Боржник помер, заявниці є спадкоємцями які прийняли спадщину, тому вони є правонаступниками боржника.

Наведене є підставою для визнання виконавчого листа про стягнення шкоди таким, що не підлягає виконанню, а також для заміни боржника у справі правонаступниками.

У судовому засіданні представник заявниць заяву підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник стягувача до суду не з`явився, просив відкласти розгляд справи, а у разі неможливості відкладення судового засідання розглянути справу без його участі.

Державний виконавець Автозаводського ВДВС до суду не з`явився, від начальника ВДВС надійшло клопотання про розгляд заяви без участі державного виконавця.

Згідно зі ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву стягувача або боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Оскільки стягувач у виконавчому провадження неодноразово повідомлений про дату та час розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути відповідну заяву і не вбачає підстав для відкладення її розгляду.

Вислухавши пояснення представника заявниць, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.01.2010 у справі № 2-523/10, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 74 519,32 грн., витрати на оголошення у пресі 630,00 грн.

23.03.2010 позивачем отриманий виконавчий лист на примусове виконання вищенаведеного рішення суду.

У зв`язку з втратою оригіналу виконавчого листа та закінченням строку для пред`явлення його до виконання стягувач звернулася до суду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.03.2024 у справі № 2-523/10, яка залишена без змін постаново Полтавського апеляційного суду від 19.09.2024, відмовлено у задоволення заяви стягувача ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Судом встановлено, що стягувач звернулась із вирішенням питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката через 10 років після його повернення, що свідчить про недостатню зацікавленість стягувача питанням виконання судового рішення.

Боржник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.04.2019 серії НОМЕР_1 .

Спадкоємцями боржника, які прийняли спадщину, є заявниці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (дочка та дружина), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 10.02.2021 державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М.

Згідно з листом Автозаводського ВДВС від 31.07.2023 № 128511 виконавчі провадження № 18709059, № 22180583, № 30307554 з примусового виконання вищенаведеного рішення суду завершені (останнє завершено 24.07.2013) на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на той час).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 Цивільного процесуального кодексу України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується право на справедливий суд.

Відповідно до змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Із змісту частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ.

Отже, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим і справедливим.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

У даній справі заявниці просили суд замінити їх як правонаступників (спадкоємців) боржника.

Однак згода кредитора на заміну боржника відсутня.

Крім цього, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання на час розгляду заяви закінчився, у його поновленні судом відмовлено, ухвала суду набрала законної сили.

Отже на цей час стадія виконавчого провадження з примусового виконання вищенаведеного рішення суду завершена, а тому за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступниками є неможливою.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на цей час відсутні правові підстави для заміни боржника у виконавчому листі за заявою його правонаступників.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке виступає підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно є закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Щодо вимоги про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21.

Вищенаведене рішення суду про стягнення шкоди, на виконання якого виданий виконавчий лист, є таким що набрало законної сили, не скасоване та на цей час не виконане. Обов`язок боржника з передбачених законом підстав не припинений. Процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Наведені заявницями доводи для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованими та такими, що в силу закону не можуть бути задоволеними.

Інші причини, які можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом не встановлені, а тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Ураховуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 3, 10, 263, 264, 265, 432, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну боржника у виконавчому листі та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (підписання суддею).

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. В. Рибалка