Справа № 439/2421/24
Провадження № 2/439/660/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року місто Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Рахімової О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Скорик І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитюка Степана Михайловича до Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку із набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Микитюк С.М. звернуся з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 01 січня 2013 року перереєстрація права власності на даний житловий будинок не проводилася, дублікат свідоцтва про право власності не видавався.

Представник позивача зазначає, чи відкривалася спадкова справа після смерті власника житлового будинку ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу не відомо. За весь період проживання позивача в даному житловому будинку з 2008 року по даний час ніхто не пред`являв до позивача жодних претензій щодо виселення з даного житлового будинку, чи укладення будь - яких договорів.

Представник позивача стверджує, що починаючи з квітня місяця 2008 року позивач разом із своєю сім`єю зі згоди органу місцевого самоврядування, а саме колишньої Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області, стали проживати в даному будинку і проживає на даний час сама одна, оскільки чоловік позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач обробляє земельну ділянку, яка знаходиться біля житлового будинку, проводить капітальні і поточні ремонти в будинку, сплачує страхові внески і всі комунальні платежі. Також чоловіком позивача був укладений договір про надання послуг з користування електричною енергією і після його смерті всі платежі за спожиту електроенергію сплачує позивач.

А тому, покликаючись на положення ст. 328, ч. 1 ст.344 ЦК України, просить визнати право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із набувальною давністю.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача: адвоката Микитюка С.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника відповідача: Андрія Данильчука надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно до ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідно довідки комунального підприємства Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 447 від 30.07.2024 року вбачається, що станом на 16.10.1989 рік житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Бродівської районної ради № 135 від 22.06.1989 року. Станом на 01.01.2013 року перереєстрація права власності на житловий будинок не проводилася. Дублікати свідоцтва про право власності не видавалися (а.с. 13).

Відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 5 від 21 листопада 2024 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 4.

З наявних в матеріалах справи довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які видані на прізвище ОСОБА_1 вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 . складається з: житлового будинку загальною площею 53,5 кв.м., сараю та господарських споруд (а.с.14-22).

Відповідно довідки Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області № 164 від 05.08.2024 року, власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . В будинку за даною адресою з 2008 року без реєстрації проживала ОСОБА_1 , а офіційно ОСОБА_1 зареєстрована за даною адресою з 26.08.2016 року (а.с. 23).

З представлених суду квитанцій про оплату комунальних послуг вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала оплату комунальних послуг по вищевказаній адресі (а.с. 28-38).

Відповідно відповіді завідувача Бродівської державної нотаріальної контори від 22.11.2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 Бродівською державною нотаріальною конторою Львівської області не заводилася.

У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що позивач із 2008 року відкрито, безперервно володіє спірним будинком, поводячись із ним як власник.

Судом встановлено, що позивач правомірно, добросовісно заволодів спірним чужим майном, вважаючи себе його власником.

У постанові від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому без титульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, без титульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Дана правова позиція підтримана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 №910/17274/17, і, зокрема, вказано, що оскільки за змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець незобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Згідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7.02.2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

П. 11 вказаної Постанови передбачає, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Відповідно до правової позиції, викладеній у Постанові Верховного суду від 28.04.2020 року, справа № 552/1354/18 володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц.

За наведених обставин суд вважає, що позивач добросовісно, безтитульно заволодів нерухомим майном, власник якого невідомий і продовжує відкрито, безперервно володіти будинком за адресою: АДРЕСА_1 , поводячись як власник, починаючи з 2008 року, тобто більше десяти років та набув право власності на це майно за набувальною давністю, на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 16, 328, 344, 392 ЦК України, ст.10 - 13, 19, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 283 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитюка Степана Михайловича до Бродівської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку із набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційне місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Рахімова