Дата документу 24.12.2024 Справа № 335/9121/23
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №335/9121/23 Головуючий у 1-й інстанції: Мінаєв М. М.
Провадження № 22-ц/807/2417/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Онищенка Е.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу у справі за заявою Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2023 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ у справі №335/9121/23 за заявою Комунального підприємства «Водоканал»про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у розмірі 16396, 18 грн. Вирішено питання про стягнення з боржників судового збору.

19 листопада 2024 року надійшла заява від ОСОБА_1 , представника, ОСОБА_3 про скасування зазначеного судового наказу, в якій останній повідомляє, що ОСОБА_1 18 листопада 2024 року в особі свого представника була ознайомлена з даним судовим наказом та не погоджується з ним. Вимога, які заявлені у заяві про видачу судового наказу не є безспірними, з ними вона не погоджується. Між боржниками та КП «Водоканал» не укладався договір про надання будь-яких послуг, а тому вимоги про стягнення заборгованості заявлені не обґрунтовано, що є підставою для відмови у видачі судового наказу. Крім того, представник ОСОБА_3 посилається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 обладнана лічильником холодної та гарячої води, а тому, заявнику не зрозуміло яким чином здійснювався розрахунок заборгованості без зазначення відомостей про факт споживання води.

Наданий заявником розрахунок не може бути визнаний судом належним доказом у справі та прийнятий до уваги, бо з нього неможливо достовірно встановити правильність проведення розрахунку, тобто перевірити його. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року вищезазначену заяву представника заявника про скасування судового наказу повернуто останньому без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що боржник ОСОБА_1 пропустила процесуальний строк звернення до суду, враховуючи відсутність обґрунтованих та об`єктивних доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду, відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що копія судового наказу не була отримана ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.15). На думку представника заявника, оскільки копію судового наказу у справі особисто ОСОБА_1 суд не направляв та не вручав, підстав вважати, що вона пропустила встановлений процесуальним законом строк немає. Чинне законодавство чітко пов`язує момент початку перебігу строку на подачу заяви про скасування судового наказу з моменту його отримання, а не з моменту, коли конверт був повернутий без вручення. Представник заявника зазначив, що зі змістом судового наказу, заявою про видачу судового наказу та з доданими до неї документами, заявник в особі представника була ознайомлена 18 листопада 2024 року, а відтак, п`ятнадцятиденний строк для подачі заяви про скасування наказу нею не пропущений.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, 26 вересня 2023 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, видано судовий наказ у справі 335/9121/23 за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованості за оплату за централізоване водопостачання і водовідведення.

Відповідно до частини 1статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18), наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження, як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України;3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;4) наказ, що оспорюється;5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:1) документ, що підтверджує сплату судового збору;2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала,не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви(частина 2 статті 171 ЦПК України).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема таких як "за закінченням терміну зберігання", "інші причини" тощо, ці документи вважаються не врученими.

Як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу від 26 вересня 2023 року у справі 335/9121/23 з доданими документами було направлено боржникам в одному конверті засобами поштового зв`язку за адресою АДРЕСА_2 згідно з супровідним листом від 27 вересня 2023 року (а.с.14).

Проте, 12 жовтня 2023 року на адресу суду повернувся конверт адресований ОСОБА_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», поставленою 10 жовтня 2023 року, що з урахуванням положень ч.4 ст. 169, п.5, ч.6 ст. 272 ЦПК України вважається неналежним йому врученням.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей щодо отримання засобами поштового зв`язку копії судового наказу ОСОБА_1 .

Враховуючи, що копія судового наказу, яка направлялась на адресу боржників, не була отримана ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 підстави вважати, що боржником пропущено строк, передбачений ч.1ст.170 ЦПК України відсутні, оскільки такий спливає через п`ятнадцять днів з дня вручення копії судового наказу.

Крім того, згідно зі змісту заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 12 листопада 2024 року, яка була адресована на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (а.с.16), представник ОСОБА_1 , адвокат Кузьмінов Дмитро Валерійович 18 листопада 2024 року ознайомився з матеріалами справи та зняв їх фотокопію, в тому числі , копії судового наказу та доданих до нього документів.

Отже, копія судового наказу була отримана представником ОСОБА_1 , адвокатом Кузьміновим Д.В. 18 листопада 2024 року .

Із заявою про скасування судового наказу представник ОСОБА_1 , адвокат Кузьмінов Дмитро Валерійович звернулась 19 листопада 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів боржнику.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу з підстав, що така подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Не вручення копії судового наказу не може бути підставою для обмеження права боржника на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.367,368, 369, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379 ст.381-384 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2024 року.

Головуючий, суддяСуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Онищенко Е.А.