Провадження № 2/727/2215/24
18 грудня 2024 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі:
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за по-зовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
28.10.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21 792,39 гривень та судові витрати по справі у розмірі 2 422,40 грн. судового збору і 6 000,00 грн. на правову до-помогу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного електронного договору №708744833 між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінан-сова допомога" від 30.12.2021 року, відповідач отримав кредит.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в пов-ному обсязі, що підтверджується копіями платіжних Доручень.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови до-говору залишилися без змін.
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12. 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/ 1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка про-довжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору за-лишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповід-них Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.
Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку цього Договору.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 954,09 грн.
Підтвердження факту укладення даного Реєстру та відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ Таліон Плюс, Первісним кредитором були передані останньому документи, які підтверджують видачу кредиту Відповідачу.
Також, на підтвердження відступлення права вимоги ТОВ «Манівео швидка фі-нансова допомога» надало довідку в якій підтверджується відступлення права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс».
Таким чином відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписан-ня договору кредитної лінії.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено До-говір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року.
Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в від-повідному Додатку договору (п.4.1.).
04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №0409/24 відповідно до умов якого Позивачу було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпоряд-ження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за пору-шення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієн-ту.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.
У зв`язку з викладеним, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгова-ність за кредитним договором та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та правової допомоги.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі. Не заперечував проти винесення заоч-ного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У статті 190 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу, одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учас-никам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів та з додержанням вимог частини 5 статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове за-сідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
Частиною 6 ст.128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з пові-домленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за ад-ресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України).
Відповідачу було надіслано ухвалу суду від 08.11.2024 року та позовну заяву з до-датками. Однак, відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав.
Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке по-вернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відді-лення - «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою Укр-пошти, форма 20.
Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову пові-стку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживан-ня чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуються судом і роз`яснення, наведені в рішенні Конституційного Суду Ук-раїни від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове по-відомлення вручене йому належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясу-вавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослі-дивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішен-ня її по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та під-лягають задоволенню.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на за-садах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ух-валене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм про-цесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`я-сованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на за-садах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в ме-жах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Судом встановлено, що 30.12.2021 року між відповідачем та ТОВ "Манівео швид-ка фінансова допомога" було укладено кредитний договір №830307921, за яким відпо-відач отримав кредит.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в пов-ному обсязі, що підтверджується копіями платіжних Доручень.
Судом встановлено, що 28.11.2018р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомо-га» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.
Також, в подальшому відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05. 2022р. до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 954,09 грн.
Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має вико-нуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до зви-чаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`я-зань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі об-ставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечува-тися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом до-вірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпе-чення виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, вста-новлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість вико-нання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення борж-ника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не на-стає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначе-ним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо від-повідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний пра-вочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону Ук-раїни «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного під-пису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншо-го копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести об-ставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона по-винна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або за-перечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин ма-теріали справи не містять.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем дого-вірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задо-волення повністю.
Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40грн.
Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу на-лежать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сто-ронами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судо-вих дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з роз-глядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на профе-сійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`я-зані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правни-чої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підляга-ють розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розпо-ділу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвока-та визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на під-ставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необ-хідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвока-том, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом ви-рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/ 2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорцій-ності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність спра-ви, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходи-ти з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необ-хідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обста-вин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що 09.09.2024 року між позивачем та адвокатським бюро «Та-раненко та партнери» - було укладено договір про надання правничої допомоги.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 року, оплата за надані юридичні послуги становила 6000,00 гривень.
Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на прав-ничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, суд, надаючи оцінку зазначеним вище аргументам, зважаючи на складність справи, ціну справи та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом по-слуг та виконаних робіт, а також враховуючи принцип пропорційності, - приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та підлягають зменшенню до 1000,00 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «Юніт Капі-тал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального ко-дексу України, -
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за-довольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обме-женою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір в сумі 2 422,40 (дві тисячі чоти-риста двадцять дві) гривні (сорок) копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеже-ною відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати на правову допомогу в розмірів сумі 1 000,00 (одна тисяча) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: О.Є.Терещенко