Справа №173/2310/24
Провадження №2/173/851/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» і приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, про визнання права власності в порядку спадкування.,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 ,, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідачів, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» і приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Малашова .

18.07.2024 року отримані відомості із Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2024 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 04.12.2024 року.

04.12.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 04.12.2024 року

Відповідачами відзив на позовну заяву не наданий

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок Літера А1, площею 54.6 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті брата, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх брат, ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 за життя склала заповіт відповідно до якого все всі належні їй права та обов`язки, в тому числі земельні ділянки вона заповідає ОСОБА_4 .

На день смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 господарським способом збудував житловий будинок літера А-1 площею 54.6 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте право власності на нього не оформив, правовстановлюючого документу не отримав.

Після смерті брата вона звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок, але постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., від 15.04.2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити. .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, представник КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явилась про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із спадкових правовідносин та правовідносин власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності порядку спадкування, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат сторін, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копіями свідоцтв про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , які були бабою та дідом сторін та померлого ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 за життя склала заповіт відповідно до якого всі належні їй права та обов`язки, в тому числі земельні ділянки заповіла ОСОБА_4 , що підтверджується копією заповіту.

Згідно матеріалів спадкової справи , відкритої після смерті ОСОБА_4 № 37/2023 судом встановлено, що 19 травня 2015 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_4 , який є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 . Спадщина на яке видане свідоцтво про право на спадщину складається із земельної ділянки . Таким чином ОСОБА_4 , успадкував все майно і належні спадкодавцю права і обов`язки після смерті ОСОБА_6 , отримавши свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна.

В свою чергу до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4 входить і житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 , та був успадкований ОСОБА_4 ,, за заповітом..

За доводами позивача судом встановлено, що життя ОСОБА_5 господарським способом збудував житловий будинок літера А-1 площею 54.6 кв.м., з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте право власності на нього не оформив, правовстановлюючого документу не отримав.

Після смерті брата, ОСОБА_4 ,. позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок, але постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., від 15.04.2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

За доводами позивача судом встановлено, що ОСОБА_7 ,, за життя господарським способом побудував садибний житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 54.6 кв.м., але право власності на будинок не оформив та правовстановлюючого документу не отримав.

Відповідно до даних по погосподарської книги встановлено, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 , до 2007 року, а з 2007 року до дня смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об`єкта будівництва.

Механізм прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків АДРЕСА_2 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж».

Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований ОСОБА_5 , в 1956 році, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином за життя у покійного ОСОБА_5 виникло право власності на зазначений вище спадковий будинок в результаті його побудови. Даний будинок в подальшому перейшов у спадщину його дружині ОСОБА_6 , яка проживала в цьому будинку до часу смерті, а потім за заповітом даний будинок перейшов до ОСОБА_4 .

Таким чином вищевказаний будинок входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивачка є сестрою померлого ОСОБА_4 , та спадкоємцем другої черги. Іншими спадкоємцями другої черги є сестри позивача та померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , які отримали свідоцтва про право на спадщину на інше майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Також є спадкоємець першої черги ОСОБА_8 , батько померлого ОСОБА_4 , який подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини що залишилась після смерті ОСОБА_4 , на користь його сестер, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

В судове засідання відповідачі, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , подали заяви про те, що вони не заперечують проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачкою .

Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням наведених вище доводів та обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності , суд приходить до висновку що позовні вимоги по визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті брата підлягають задоволенню у відповідності із обраним позивачкою способом захисту порушених прав.

Понесені позивачем судові витрати в сумі 2 211.20 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, оскільки суд не вбачає вини відповідачів у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», , юридична адреса: 51600 вул. Театральна, 16 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, і приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, юридична адреса: АДРЕСА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на садибний житловий будинок літера А-1, загальною площею 54.6 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211.20 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.12.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 26.12.2024 року

Дата набрання законної сили: 04.01.2025 року