Провадження № 2/760/3059/24
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

23 грудня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого: судді Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України /далі - Мін`юст/ (, адреса: м. Київ, вул. Городецького, 13), Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві /далі - Солом`янський ВДВС»/ (, адреса: 03036, м. Київ, просп. Повітрофлотський 76-А), Національного технічного університету України «КПІ» ім. Ігоря Сікорського /далі - НТУУ «КПІ»/ (, адреса: 03056, м. Київ, просп. Перемоги, 37), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ; е-mail: ), про стягнення коштів за невиконання рішення Європейського Суду,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

05.11.2020 вказана позовна заява, датована 02.11.2020, за підписом позивача, надійшла до Печерського районного суду міста Києва.

У позові позивач просить суд стягнути з відповідачів кошти за невиконання рішення Європейського суду в частині виконання рішень національних судів конвертовані в національну валюту 2 000,00 (дві тисячі) євро за курсом на день здійснення платежу.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.11.2021 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

21.01.2022 вказана справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Печерського районного суду міста Києва від 20.01.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 26.01.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.01.2022 відповідний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Такою ухвалою було, зокрема, витребувано у Управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі міста Києва належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.09.2024 задоволено клопотання про заміну третьої особи у справі, замінено третю особу у справі - Управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі міста Києва на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Доводи позову

В обґрунтування позовних вимог вказується, що 09.11.2009 рішенням Солом`янського районного суд міста Києва позов ОСОБА_2 до Національного Технічного Університету України «КПІ», третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання надати довідку про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум - задоволено.

Зазначається, що 09.11.2009 до канцелярії відповідача НТУУ «КПІ» позивачем подано заяву з проханням виконати рішення суду добровільно.

Як зауважується у позові, 23.11.2009 представник позивача звернулася до суду із заявою про надання виконавчого листа, а також із заявою про роз`яснення рішення суду для державного виконавця та 27.11.2009 Солом`янський районний суд міста Києва задовольнив заяву представника позивача про роз`яснення рішення суду і роз`яснив, що відповідача зобов`язано надати довідку зарплату для обчислення пенсії за період з 01.01.1987 по 31.12.1991 у розмірі 49 209,42 крб з помісячною розшифровкою сум.

При цьому, вказується, що апеляційна інстанція скаргу відповідача на ухвалу про роз`яснення рішення Солом`янського районного суду міста Києва відхилила.

Як стверджується у позові, 22.01.2010 головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 136/5 та 05.02.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій та поновлення строку на добровільне виконання рішення суду.

Того ж дня, як зазначає позивач, боржник надіслав на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009 довідку про заробітну плату із неправдивими відомостями на суму 35.029 крб.

У позові звертається увага на те, що 10.02.2010 позивач звернулася до головного державного виконавця Штойки Л.Р. із заявою про забезпечення виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва та 17.03.2010 начальнику ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві Костенко Л. подано заяву про незгоду із закриттям виконавчого провадження, до заяви додано завірену копію ухвали про роз`яснення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2009.

Як наголошується у позові, 25.05.2010 позивач звернулася із заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просила з`ясувати причину невиконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2009 та 10.02.2011 головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві відновлено виконавче провадження (ВП 16948349).

Позивач стверджує, що 13.05.2011 нею начальнику Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного відділу управління юстиції у м. Києві направлено заяву про те, що на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009 до управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі суду м. Києва надано довідку, що містить неправдиві відомості, а саме: «Разом доходи підтверджено документально: Нуль грн. 35029 коп. Разом доходи не підтверджено документально: Нуль грн. 14180 коп. ...На виплати в сумі 0 грн. 35029 нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України».

Зі слів позивача, внаслідок надання довідки з неправдивими відомостями за підписами посадових осіб НТУУ «КПІ» - проректора ОСОБА_3 , бухгалтерів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 29.04.2011 на ім`я прокурора Солом`янського району м. Києва направлена заява про скоєння злочину.

Акцентується, що 02.12.2011 Солом`янський районний суд міста Києва виніс рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до Національного Технічного Університету України «КПІ» про зобов`язання відкликати з Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва довідку від 11.04.2011 з неправдивими відомостями, стягнення з Національного Технічного Університету України «КПІ» на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі загальної суми коштів, що він не отримав з 01.09.2011 та моральну шкоду у розмірі загальної суми коштів, що він не отримав з 01.09.2011.

Разом з тим, у позові зазначається, що 01.03.2012 районний суд м. Києва виніс рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до Національного Технічного Університету України «КПІ» про стягнення на користь позивача коштів у розмірі загальної суми коштів, що він не отримав з 01.04.2009.

Також звертається увага на те, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.10.2012 рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02.12.2011 у справі № 2-1069/11 в частині стягнення матеріальної та немайнової шкоди скасовано, зобов`язано Національний Технічний Університет України «КПІ» відкликати з Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва довідку від 11.04.2011 з неправдивими відомостями, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009 та ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 27.11.2009.

У позові вказується, що 07.11.2012 відповідач надіслав позивачеві листа за № 0501/1583, яким підтвердив, що на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009 вдруге до Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва надано довідку про розмір зарплати, що містить неправдиві відомості, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009 та ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 27.11.2009.

Позивач наголошує, що внаслідок звернення до суду з вимогою надати довідку про зарплату, пенсіонеру не лише не підвищили з 01.04.2009 пенсію на 1 917,00 грн, а з 01.09.2011 зменшено пенсію на 800,00 грн.

Таким чином, на день подачі позову не виконано: рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009, яким позов ОСОБА_2 до Національного Технічного Університету України «КПІ», третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання надати довідку про заробітну плату з помісячною розшифровкою сум - задоволено, та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2012, якою рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02.12.2011 у справі № 2-1069/11 в частині стягнення матеріальної та немайнової шкоди скасовано, зобов`язано Національний Технічний Університет України «КПІ» відкликати з Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва довідку від 11.04.2011 з неправдивими відомостями, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2009 та ухвалі Солом`янського районного суду мста Києва від 27.11.2009.

Крім того, у позові зауважується, що 12.12.2013 Європейський Суд (заявою проти України № 59579/11) ухвалив остаточне рішення у справі «Макара та інші проти України», яким визнав порушення Україною п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 13 Конвенції та статті 13 Конвенції, Україна сплатила сатисфакцію, рішення судів не виконані.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц, провадження № 61-6892св23).

Аналіз Єдиного реєстру судових рішень свідчить про те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києві від 27.12.2022 у справі № 757/34525/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів -провадження у справі закрито (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108286815; а.с. 187-190).

За змістом вказаної ухвали від 27.12.2022 зазначено, зокрема, наступне:

«В провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів з вимогами, які були уточнені в судовому засіданні 27.12.2022 року, про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 (тисячі) євро за невиконання рішення Європейського суду з прав людини за заявою позивача № 59579/11 у справі «Макара та інші проти України». В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що позивач звертався до Європейського суду з прав людини із позовом до України за заявою № 59579/11. Об`єднавши аналогічні за змістом заяви у справу «Макара та інші проти України» № 40934/06, колегією суддів Європейського суду з прав людини постановлено остаточне рішення 12.12.2013 та присуджено державі-відповідачу протягом трьох місяців виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 Євро кожному заявнику або його / її спадкоємцю за заявами у якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, компенсацією судових витрат, і які мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватися, конвертовані у національну валюту за курсом на день здійснення платежу. У разі спливу зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме у період несплати, до якої має бути додано три відсоткової пункти. 27.10.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжовим М. В. постановлено закінчити виконавче провадження № 41652972 з виконання рішення Європейського суду з прав людини № 40934/06 від 12.12.2013, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05.09.2016 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2016 року було задоволено апеляційну скаргу частково, та виклала нове рішення в новій редакції - «Відмовити в позові ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва про стягнення коштів за невиконання рішення суду». Постановою Верховного Суду від 23.01.2018 року було касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнили частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2016 року скасували та передали до суду першої інстанції на новий розгляд, з посиланням на те що вирішуючи спір на підставі чинного на той час ЦПК України 2004 року, суд усупереч вищевказаних положень норм процесуального права не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та не встановив достатньо повно фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи предмет і підстави поданого позову, а також характер спірних правовідносин. Відповідно до протоколу автоматизованої системи розподілу справ, справу 757/35525/16-ц розподілено на суддю Остапчук Т.В. Ухвалою суду від 20.06.2018 року було прийнято до свого провадження та призначено в порядку позовного загального в підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.07.2018 року було замінено третю особу Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на належного правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Ухвалою суду від 18.07.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.09.2019 року було зупинено провадження у справі, у зв`язку із смертю позивача відповідно до свідоцтва про смерть від 23.07.2019 року, актовий запис №12438, до вступу правонаступника. 28.01.2022 року надійшло клопотання правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , про відновлення провадження, оскільки відповідно до довідки П`ятої Київської державної нотаріальної контори єдиним спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та надано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 28.01.2022 року було відновлено провадження та залучено правонаступника. 16.08.2022 року на адресу суду надійшов письмовий відзив від представника Міністерство юстиції України. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 оголосила уточнення свої позовних вимог та просила відшкодувати моральну шкоди в розмірі 2000 (тисячі) євро за не невиконання рішення Європейського суду з прав людини за заявою позивача № 59579/11 у справі «Макара та інші проти України». Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, та зазначила, що рішення Європейського Суду виконане, а в частині ненадання довідки, то це не входить в їх компетенцію. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, своїм правом на надання письмових пояснень не скористався. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, щодо закриття провадження у справі з наступних підстав. Позивач в позовній заяві зазначила, що 09.11.2009 року Солом`янський районний суд міста Києва задовольнив позов ОСОБА_2 до Національного технічного університету «КПІ», 3-я особа управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання надати довідку про заробітну плату з помісячною роз шифровкою сум. 22.01.2010 року головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження №136/5. 05.02.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій та поновлення строку на добровільне виконання рішення суду. Того ж дня боржник надіслав на виконання рішення Солом`янського суду м. Києва від 09.11.2009 року довідку про заробітну плату із неправдивими відомостями на суму 35.029 карб. 10.11.2011 року головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у місті Києві відновлено виконавче провадження. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2012 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2011 року в частині стягнення матеріальної та немайнової шкоди скасовано. Зобов`язано Національний технічний університет України «КПІ» відкликати з Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва довідку від 11 квітня 2011 року з неправдивими відомостями, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2009 року та ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року. Внаслідок звернення до суду з вимогою про надання довідки про зарплату, пенсіонеру не лише не підвищили з 01 квітня 2009 року пенсію, а з 01.09.2011 року зменшено пенсію. Таким чином не виконане рішення судів на думку позивача : - 09 листопада 2009 року, винесене Солом`янським районним судом м. Києва про задоволення позову ОСОБА_2 до Національного технічного університету «КПІ», 3-я особа управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва про зобов`язання надати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01 січня 1987 року народження по 31 грудня 1991 року у розмірі 49 209,42 карб з помісячною роз шифровкою сум; - ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2012 року, якою рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2011 року в частині стягнення матеріальної та немайнової шкоди скасовано та зобов`язано Національний технічний університет України «КПІ» відкликати з Управління пенсійного фонду України у Солом`янському районі м. Києва довідку від 11 квітня 2011 року з неправдивими відомостями, яка за своїм змістом не відповідає рішенню Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2009 року та ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2009 року. Та згідно уточнених позовних вимог в судовому засіданні просила стягнути моральну шкоду за не виконання рішення Європейського Суду в розмірі 2000 (тисячі) євро.

При вирішенні питання про наявність передбаченої законом підстави для закриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно положень ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ст. 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом (п. 4 ч.1 ст. 1219 ЦК України).

З огляду на викладене, правовідносини які склалися у позивача як спадкодавця, і відповідача щодо стягнення моральної шкоди за не своєчасне виконання рішення Європейського Суду, не допускають правонаступництва та не входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.1230 ЦК України спадкування права на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 753/15095/17 від 13.07.2022 року, що право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дозволяє дійти висновку про те, що до складу спадкового майна входить лише присуджена судом до виплати спадкодавцю сума стягнення моральної шкоди до складу спадщини не входить.

Подібний за змістом правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №223/793/17-ц.

За змістом ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника, внаслідок чого він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони (зокрема, внаслідок смерті), зі спірних правовідносин майнового характеру. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

На дату смерті позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останньому за рішенням суду не було присуджено право на відшкодування моральної шкоди у визначеному в позовній заяві розмірі 2000 євро, а тому підстави для переходу даного суб`єктивного права до спадкоємців позивача також відсутні.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, враховуючи, що позивач по справі ОСОБА_2 помер і спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки нерозривно пов`язані з його особою, та стосуються прав, які позивач не набув за життя, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.»

Вбачається, що така ухвала набрала законної сили.

Мотиви суду

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, також у разі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Європейський суд з прав людини зауважував, що «одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29.10.2015).

Враховуючи, що ухвалою Печерського районного суду міста Києві від 27.12.2022 у справі № 757/34525/16-ц закрито провадження у справі з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, і така ухвала набрала законної сили, то вбачається наявність підстав для закриття провадження у справі, що є предметом розгляду.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Національного технічного університету України «КПІ» ім. Ігоря Сікорського, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення коштів за невиконання рішення Європейського Суду, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання /ч. 2 ст. 261 ЦПК України/.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич