Справа № 529/613/24
Провадження № 2/529/330/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Чуб К.В.,

за участі секретаря с/з Онищенко В.М.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

позивачки - ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Диканської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка Олександр Іванович, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Диканської селищної ради про визнання за ними права власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та як за членом колишнього колгоспного двору відповідно.

В обґрунтування позову позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . За життя померлим складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Дубовою Т.Г. 08.09.2005, зареєстрованим в реєстрі за №1899, яким ОСОБА_4 все майно заповів своїй доньці ОСОБА_1 . Донькою померлого ОСОБА_1 - позивачкою по справі, подано заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Дружина померлого позивач по справі ОСОБА_2 звернулася з письмовою заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини. Син померлого ОСОБА_3 також звернувся з письмовою заявою до нотаріуса про відмову у прийнятті спадщини. Нотаріусом відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, оскільки воно відносилося до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Головою колгоспного двору був ОСОБА_4 , іншим членом ОСОБА_2 . Всі вказані члени колгоспного двору мали право, згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі.

Посилаючись на вказані обставини та на неможливість у позасудовому порядку реалізувати своє право на спірне будинковолодіння у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , та право як члена колгоспного двору, позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , а позивачка ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на іншу 1/2 частину вказаного майна як за членом колишнього колгоспного двору.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Третя особа - приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання, згідно якого приватний нотаріус не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову в частині визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за позивачкою ОСОБА_2 , як за членом колишнього колгоспного двору. Посилаючись на те, що позивачка ОСОБА_2 почала жити у зазначеному будинку лише з 1980 року. На той час основні споруди вже були збудовані, позивачка ОСОБА_2 не брала жодної участі у будівництві спірного житлового будинку з господарськими спорудами. За таких обставин будинковолодіння в цілому має успадкувати за заповітом донька померлого ОСОБА_1 .

В судовому засіданні в якості свідка допитано третю особу ОСОБА_3 - сина ОСОБА_4 , який пояснив, що будівництво спірного будинку з будівлями і спорудами завершено спадкодавцем і членами його родини на той час, якими були: ОСОБА_5 - дружина спадкодавця (у 1978 році померла), він - ОСОБА_3 , який проживав у будинку до вересня 1977 року, ОСОБА_6 - донька спадкодавця (померла у листопаді 1989 року), яка проживала у будинку до вересня 1978 року. Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 залишився жити у будинку сам. Позивачка ОСОБА_2 почала жити разом з його батьком у спірному будинку з 1980 року, на той момент всі основні споруди було побудовано і позивачка ОСОБА_2 не приймала у будівництві жодної участі, а ні працею, а ні коштами.

Вислухавши пояснення учасників справи, заслухавши третю особу ОСОБА_3 в якості свідка, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 від 06.01.1975 виконкомом селищної Ради народних депутатів посвідчено, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 , на праві особистої власності. 17.12.1984 зазначений будинок зареєстрований в цілому на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 12 за реєстровим № 1526 (а.с. 15).

Рішенням Виконавчого комітету Диканської селищної ради від 22.07.2020 № 90 підтверджено, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 мало колишню адресу АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Диканським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 4).

Відповідно до довідки, виданої Диканською селищною радою від 17.01.2023, вказане вище будинковолодіння відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору були: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Після введення в дію Закону України «Про власність» 15 квітня 1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору.

Судом встановлено, що крім голови колгоспного двору ОСОБА_4 , членом колгоспного двору була позивачка ОСОБА_2 .

Отже, згідно діючого на той час законодавства, всі члени вказаного вище колгоспного двору мали право на спільну власність у колгоспному дворі, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Тому позивачка ОСОБА_2 , як член колгоспного двору, має право на 1/2 частину спірного будинковолодіння, яка правомірно набула майнових прав на вказану частку і не втратила право на свою частку у майні колгоспного двору.

Твердження третьої особи ОСОБА_3 , що позивачка не брала участі у будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами суд до уваги не бере, оскільки доказів незначної участі (працею чи коштами) ОСОБА_2 в господарстві двору третьою особою не надано.

В той же час, позивач ОСОБА_4 позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належну їй частку у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством право власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачено.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину спірного будинковолодіння, як члену колишнього колгоспного двору.

Відповідно до заповіту від 08.09.2005, посвідченого приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В. померлий ОСОБА_4 все належне йому майно заповів своїй доньці ОСОБА_1 (а.с. 6).

Судом встановлено, що донькою померлого ОСОБА_4 - позивачкою ОСОБА_1 подана заява до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом (а.с.126).

При цьому, дружиною померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , позивачем по справі та сином померлого ОСОБА_3 , третьою особою по справі подано до нотаріуса письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.122, 136).

01 липня 2024 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.І. відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння через те, що будинковолодіння відносилося до типу колгоспного двору (а.с. 27).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого станом Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор, будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), сараю (літ. Б1), навісу (літ. б), сараю (літ. В), погреба (літ. в), сараю (літ. Е), вбиральні (літ. С), літнього душу (літ. Р), гаража (літ. Д), воріт огорожі №1, огорожі №2, колодязя питного №4 (а.с. 16-18).

Згідно довідки від 30.08.2023 № 9376, виданої ПП Полтавським БТІ Інвентаризатор, станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі №12 за реєстровим №1526 зареєстровано право власності за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі дубліката, виданого виконкомом Диканської селищної ради народних депутатів від 17.12.1984 року №7, свідоцтва на право особистої власності, виданого виконкомом Диканської селищної ради народних депутатів від 06.01.1975 року №4 (а.с. 24).

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в судовому порядку.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Враховуючи те, що за життя нині покійний ОСОБА_4 зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вказане спірне будинковолодіння, яке має статус колгоспного двору, головою якого він був та відповідно правомірно набув майнових прав на це майно, не втратив право на свою частку у майні колгоспного двору, суд дійшов висновку, що вказане майно є спадковим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємницею 1/2 частини спірного будинковолодіння після смерті батька ОСОБА_4 , подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом у передбачений законом строк, інші спадкоємці позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 від спадщини після смерті ОСОБА_4 відмовилися.

Враховуючи викладене та те, що позивачі правомірно набули майнових прав кожен на свою частку і зокрема позивачка ОСОБА_2 не втратила право на свою частку у майні колгоспного двору, у позасудовому порядку позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можуть вирішити питання прийняття спадщини та оформлення належної частки будинковолодіння, як в порядку спадкування після смерті батька, так і за членом колишнього колгоспного двору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), сараю (літ. Б1), навісу (літ. б), сараю (літ. В), погріба (літ. в), сараю (літ. Е), вбиральні (літ. С), літнього душу (літ. Р), гаража (літ. Д), воріт огорожі №1, огорожі №2, колодязя питного №4 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), сараю (літ. Б1), навісу (літ. б), сараю (літ. В), погріба (літ. в), сараю (літ. Е), вбиральні (літ. С), літнього душу (літ. Р), гаража (літ. Д), воріт огорожі №1, огорожі №2, колодязя питного №4, як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, селище Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка Олександр Іванович, місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Гоголя, 2.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Головуючий К.В. Чуб