Справа № 583/5658/23
31 січня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Яценко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.
представниці позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 в м. Охтирка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,-
09.11.2023 позивачка звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення сином 23 років. Вимоги вмотивовані тим, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , який на даний час навчається на денному відділенні Державного навчального закладу «Полтавський політехнічний ліцей» на неповному бюджетному забезпеченні, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивака зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи, має ампутовану нижню кінцівку, її єдиним доходом є пенсія по інвалідності, через що вона позбавлена можливості самостійно забезпечити потреби сина. На думку позивачки відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання,оскільки він є працездатним, має стабільний дохід, задовільний стан здоров`я, інших зобов`язань за виконавчим документом не має, однак в добровільному порядку надавати допомогу на утримання сина не бажає, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
16.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
У визначений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Відповідач зазначає, що на даний час він не працює, оскільки 19.05.2023 його було звільнено з
військової служби у зв`язку з перебуванням на його утриманні батька ОСОБА_5 , який є особою пенсійного віку та має ІІ групу інвалідності через ураження опорно-рухового апарату. Крім того, відповідач має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує значних витрат на лікування, а також має рекомендації лікаря на обмеження фізичних навантажень, що позбавляє його можливості працевлаштуватися. 19.01.2013 він уклав шлюб із ОСОБА_6 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_7 . Його дружина також має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує додаткових витрат. З огляду на викладене на даний час у відповідача відсутня можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_4 , оскільки наразі він перебуває в складних життєвих обставинах та має скрутне матеріальне становище, однак згоден надавати матеріальну допомогу добровільно, в межах його фінансових можливостей. При цьому відповідач вважає, що його повнолітній син ОСОБА_4 навчається безкоштовно, отримує стипендію, а тому має можливість заробляти самостійно і не потребує сторонньої допомоги. З огляду на викладене, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у визначеному нею розмірі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки такий розмір аліментів є необґрунтовано великим та заявлений без врахування реального матеріального стану ОСОБА_3 . Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України позивачці надано право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина лише в його інтересах, однак не наділяє її правом матеріально-правової вимоги до відповідача у своїх інтересах, в тому числі стягнення аліментів на її користь.
03.01.2024 від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій вона вказує на те, що обставини неспроможності сплачувати відповідачем аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, на які він посилається, спрямовані на ігнорування потреб спільного сина сторін та мають на меті ухилитися від виконання своїх батьківських обов`язків. Натомість, хоча на даний час їх син є повнолітнім, однак, потреба в його підтримці та матеріальній допомозі батьків не зникла, оскільки він продовжує навчатися у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, що передбачає його повну зайнятість в навчальному процесі, у зв`язку з чим він позбавлений можливості працевлаштуватися. Також він кожного дня потребує належного харчування, має необхідність у забезпеченні належним навчальним приладдям, канцелярією, одягом, взуттям, засобами гігієни, що з урахуванням існуючого рівня цін, вимагає значних фінансових витрат. На переконання позивачки, посилання відповідача на незадовільний стан його здоров я, як на підставу неможливості працювати, не підтверджується відповідними доказами, як і факт перебування на його утриманні батька та додаткових витрат на лікування дружини. Позивачка вказує на те, що період навчання ОСОБА_4 триватиме до 25.06.2024, а тому можливий період надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не буде тривалим. З огляду на викладене, позивачка вважає, то відповідачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу у заявленому нею розмірі на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
08.12.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, зміст яких відповідає змісту відзиву на позовну заяву.
У судове засідання позивачка не звилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Її представниця у судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що з урахуванням форми його навчання він позбавлений можливості працевлаштуватися та мати додатковий дохід. На даний час єдиними джерелами його є стипендія в розмірі 1250,00 грн. та матеріальна допомога від його матері ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим отримує пенсію та перебуває у скрутному матеріальному становищі. З огляду на викладене він на період навчання потребує матеріальної підтримки від батька ОСОБА_3 .
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію учасників справи, суд виходить з наступного.
Встановлено відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 18.11.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції Сумської області (а.с. 8).
11.04.2018 рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області суду по справі 583/395/18, провадження № 2/83/351/18 змінено спосіб стягуваних з ОСОБА_3 аліментів за рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 25.05.2015 по справі №575/281/15-ц та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, та аліменти сплачувати ОСОБА_2 , починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 12-13).
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що після досягнення спільним сином сторін повноліття відповідач йому матеріальної допомоги на навчання не надає, що відповідачем не спростовано.
Згідно з довідкою від 18.09.2023 № 153 ОСОБА_4 з 01.09.2023 навчається в Державному навчальному закладі «Полтавський політехнічний ліцей» за професією «оператор з обробки інформації та програмного забезпечення» на денній формі навчання. Знаходиться на неповному державному забезпеченні, місячний розмір стипендії становить 1250,00 грн. Термін закінчення навчання 25.06.2024 (а.с. 14).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 7545/15-13 ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрована та проживає його матір ОСОБА_2 (а.с. 11).
За приписами ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно вимог ч. 1, ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
В п. 20 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, стягнення аліментів на утримання доньки або сина, які продовжують навчання є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
З матеріалів справи вбачається, що повнолітній син позивачки та відповідача ОСОБА_4 навчається в державному навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлений можливості працювати та заробляти кошти, а тому потребує матеріальної допомоги. З пояснень третьої особи ОСОБА_4 вбачається, що він знаходиться на утриманні матері, розмір стипендії, яку він отримує є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб, передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
Посилання відповідача на відсутність графіку навчання сина, як підтвердження факту наявності у нього вільного часу для працевлаштування з метою власного забезпечити є безпідставними, оскільки жоден з видів інституційної форми освіти не звільняє учасників освітнього процесу від обов`язку виконувати передбачені учбовим планом завдання.
Суд зауважує, що саме по собі навчання на бюджетній основі не доводить, що повнолітній син сторін перебуває на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету України, що виключало б підстави застосування ст. 199 СК України.
Аналогічний правовий висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №635/1139/17.
З урахуванням встановлених обставин справи суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже визначаючи розмір аліментів суд виходить з наступного.
19.01.2013 ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 19.01.2013 Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції (а.с. 49).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 09.07.2013, виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 50).
Згідно судового наказу, виданого Ковпаківським районним судом м. суми07.12.2023 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання їх сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.
Разом з тим, доводи відповідача щодо перебування на його утриманні дружини ОСОБА_6 , яка має незадовільний стан здоров`я, а також їх малолітнього сина ОСОБА_7 , спростовує висновків суду про спроможність ОСОБА_3 сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , що продовжує навчання, у розмірі частки його доходів. Крім того, сина від іншого шлюбу відповідач виховує та утримує не сам, а з дружиною, на відміну від позивачки, тягар матеріального утримання їх повнолітнього сина несе одноособово, хоча також має незадовільний стан здоров`я, не працює та не має стороннього доходу.
Посилання відповідача на те, що він не працевлаштований жодним чином не підтверджує факт відсутності у нього матеріальної можливості надавати допомогу своєму сину, адже відповідач не позбавлений можливості працювати та отримувати доходи. Протилежного ним не доведено.
Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача про перебування на його утриманні непрацездатного батька, як на обставину, яка суттєво погіршує його матеріальне становище, оскільки той факт, що його батько є інвалідом ІІ групи не є беззаперечною обставиною, яка свідчить про потребу останнього у наданні матеріальної допомоги. Крім того батько відповідача є пенсіонером, отримує дохід у виді пенсії, а також згідно висновку про умови та характер праці може працювати в спеціально створених умовах, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 377301 (а.с. 43).
Доводи відповідача щодо відсутності у позивачки права вимоги за цим позовом, суд відхиляє, як безпідставні, оскільки матеріалами справи підтверджено та не спростовано належними доказами факт спільного проживання повнолітнього сина із матір`ю, а отже наявність у неї права на звернення в суд із позовом згідно вимог ч. 3 ст. 199 СК України.
Інші доводи відповідача не спростовують висновки суду, які ґрунтуються на досліджених доказах, наданих сторонами та не можуть бути підставами для відмови у стягненні аліментів, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального права і незгоді із заявленим розміром аліментів.
Разом з тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням повнолітнього сина (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, харчування тощо).
Згідно вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Таким чином, доводи позивачки щодо присудження аліментів в розмірі 1/6 частини є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами щодо можливості відповідача сплачувати аліменти саме у визначеному нею розмірі.
На переконання суду посилання позивачки на спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу в розмірі, заявленому до стягнення, не звільняють її від процесуального обов`язку довести розмір витрат, пов`язаних із навчальним процесом сина, а отже не можуть бути спростовані загальними посиланнями на положення ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та Сімейного кодексу України.
При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 208/3075/16, СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
З огляду на викладене, беручи до уваги, що розмір призначених аліментів має бути обґрунтованим, справедливим, необхідним та не більш як достатнім для розумного задоволення потреб повнолітнього сина сторін і не повинен призводити до його збагачення, суд вважає за необхідне визначити до стягнення з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно.
Згідно вимог ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.
За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Керуючись ст.ст. 182,199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 258, 264, 265, 280-282, 354,355,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до закінчення навчання сина, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 09.11.2023.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 5 лютого 2024 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко