Справа № 278/3245/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши цивільну справу за правилами загального провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мельник Костянтин Віталійович, до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) із земель колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Вертокиївка» розміром 2,12 га в умовних кадастрових гектарах.

ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андруса А. В., однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай).

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0255649 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання сторони не з`явились.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 129).

Представником відповідача також подано клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 130).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с. 12), спадщину після смерті якої прийняла її сестра ОСОБА_2 (а.с. 10, 53-63).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0255649 (зворот. а.с. 56-57) ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Вертокиївка», що знаходилося за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Вертокиївка розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до довідки Вертокиївського старостинського округу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 135 від 28.03.2024 року (а.с. 9) померла ОСОБА_3 була членом КСП «Вертокиївка» і отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0255649; земельна ділянка, згідно зазначеного сертифіката, в натурі не виділялася.

Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андруса А. В. № 840/02-31 від 2018 року (а.с. 13) Третьою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 86/2012.

Згідно наявних у спадковій справі документів спадкоємицею ОСОБА_2 є її племінниця ОСОБА_1 ; інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не звертались.

Одночасно з цим повідомлено, що згідно даних спадкової справи № 240/2008 заведеною Третьою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 її спадкоємицею була сестра ОСОБА_2 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2018 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Андрусом А. В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 14-15).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , яка за життя прийняла спадщину після померлої ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, суд вважає за потрібне задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за останньою право власності на спадкове майно за законом.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 у цівільній справі за позовною завою до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Вертокиївка», розташованого у с. Вертокиївка Вертокиївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0255649 виданого 27.12.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.12.2024 року.

Суддя О. М. Дубовік