ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8990/24
У Х В А Л А

"27" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Лузовою І. В., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: Шубак М. І. , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 позивачка), від імені якої діє представник Шубак М. І. , в електронній формі через електронний кабінет звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3 відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.07.2018 в Управлінні громадського стану м. Варшави, Воєводство Мазовецьке, Польща, актовий запис № 1465011/00/АМ/2018/556466.

Ухвалою судді від 26.08.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання 03.10.2024.

Ухвалою суду від 03.10.2024 справу передано до Верховного Суду для визначення підсудності з підстав проживання обох сторін за межами України.

Ухвалою судді Верховного суду від 17.10.2024 відмовлено у визначенні підсудності та справу повернуто до Дарницького районного суду м. Києва для подальшого розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явились, від представника позивачки надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судових документів за зареєстрованою адресою місця його проживання, проте поштове відправлення повернулося без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За результатами дослідження матеріалів справи суд встановив обставини, які перешкоджають розгляду справи по суті.

Так, у статті 4 ЦПК України закріплене право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Закон України «Про міжнародне приватне право» (далі також - Закон № 2709-IV) встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

За приписами статті 13 Закону № 2709-IV документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

З матеріалів справи убачається, що предметом цього позову є вимога про розірвання шлюбу громадян України, зареєстрованого у Республіці Польща.

Статтею 15 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року передбачено, що документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом.

Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.

На підтвердження факту реєстрації шлюбу сторін суду надано копію повної виписки зі свідоцтва про шлюб, номер акту 1465011/00/АМ/2018/556466, виданої Управлінням громадського стану м. Варшави та скріпленої гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи.

Засвідчений переклад вказаної виписки з польської мови на українську здійснено Кириченко І. - присяжним перекладачем (перекладачем з правом засвідчення перекладу) української мови, внесеним у список присяжних перекладачів Міністра юстиції під номером ТР/82/18, номер перекладу у реєстрі 3271/2024 від 13.08.2024.

З огляду на викладене, зазначений документ є дійсним на території України.

Статтею 16 Закону № 2709-IV визначено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону № 2709-IV шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України.

Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (частина перша статті 60 Закону № 2709-IV).

Згідно зі статтею 63 Закону № 2709-IV припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Отже ураховуючи, що сторони є громадянами України, а позов про розірвання шлюбу подано до українського суду, правові наслідки їх шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються законодавством України.

Відповідно до статті 35 Сімейного кодексу України наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надані іменуватися дошлюбними прізвищами.

Дослідженням виписки зі свідоцтва про шлюб сторін установлено, що після реєстрації шлюбу жінці (дружині) було присвоєне прізвище ОСОБА_4 .

Згідно з Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі також - Порядок), зміна прізвища тягне за собою ряд обов`язкових правових наслідків, одним з яких є необхідність заміни паспорта протягом місяця після одруження.

Згідно з пунктом 108 Порядку паспорт, який не був обміняний на новий у зв`язку зі зміною прізвища, імені та по батькові, вважається недійсним. Вважається недійсним і паспорт у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах).

Водночас суду на підтвердження особи позивачки надано копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 16.11.2021 (орган, що видав: 4653), у якому її прізвище зазначене як ОСОБА_5 .

Наведене означає, що під час оформлення (обміну) паспорта позивачка приховала від органу Державної міграційної служби України факт укладення нею шлюбу у Республіці Польща та зміни прізвища у зв`язку з одруженням, а виданий їй паспорт громадянина України вважається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яку ідентифіковано або може бути конкретно ідентифіковано.

Встановлення фізичної особи у судовому процесі здійснюється, зокрема за паспортом громадянина України, який містить персональні дані про таку особу.

У даному випадку у суду немає обґрунтованих підстав для висновку про відсутність у позивачки цивільної процесуальної дієздатності, проте з огляду на недійсність її паспорта та невідповідність зазначеного у позовній заяві прізвища запису, зробленому у повній виписці зі свідоцтва про шлюб, особу позивачки не може бути конкретно ідентифіковано.

Зважаючи на викладене, є сумнівним і наявність у адвоката Шубака М. І. повноважень на подання позовної заяви від імені ОСОБА_1 в той час як її прізвище мало бути ОСОБА_4 .

Слід також зазначити, що через розбіжності у відомостях про особу дружини навіть у разі ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу сторін його неможливо буде виконати, тобто ефективного захисту порушених прав не відбудеться.

Оскільки чинний цивільний процесуальний закон не містить норм, які б регламентували подібну правову ситуацію, суд вбачає підстави для застосування аналогії закону, що передбачено частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 частини першої статті 257 цього Кодексу суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, та якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Отже, за наведених вище обставин позов ОСОБА_1 не може бути розглянутий по суті, а тому суд із застосуванням аналогії закону вбачає підстави для залишення його без розгляду.

Після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивачка має право звернутися до суду повторно, що передбачено нормою частини другої статті 257 ЦПК України.

Керуючись пунктами 1, 2 частини першої статті 257, статтями 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 26.12.2024.