КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/16257/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області

у складі судді Чіркова Г. Є.

від 15 серпня 2024 року

у цивільній справі № 363/1150/24 Вишгородського районного суду Київської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий кредит за договором № 466143-КС-004, що укладений 20 серпня 2023 року шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-6510, направленим на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено останнім в своїй заяві анкеті.

Зазначав, що Товариство надало позичальнику відповідно до умов договору грошові кошти в розмірі 30 000 грн, розмір стандартної процентної ставки за Кредитом - в день 2,00000000, зниженої - в день 1,15013259; комісія за надання кредиту становить 4 500грн; термін дії договору - до 04 лютого 2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78 000 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9168,16 процентів; дата видачі кредиту - 20 серпня 2023 року; дата повернення кредиту - 04 лютого 2024 року.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено, просив стягнути заборгованість в розмірі 130 290 грн 88 коп, а також понесені судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика», суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 78 000 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього 80 422 (вісімдесят тисяч чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом в розмірі 52 290,88 гривень скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. В решті рішення суду залишити без змін.

У разі задоволення цієї апеляційної скарги та у зв`язку із фактичним повним задоволенням позовних вимог позивача здійснити розподіл судових витрат.

Апелянт вказував, що включення до тексту Кредитного договору умов про сплату Відповідачем процентів за користування кредитом (пункт 1, 2, 3 Кредитного договору), а рівно й подальше нарахування Позивачем зазначених процентів та витребування їх від Відповідача (в т.ч. в судовому порядку), є законним та обґрунтованим - оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті і Кредитний договір.

Відсотки по кредитному договору №471580-КС-001 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам Цивільного кодексу України, умовам Договору про надання кредиту та Правилам. Штрафні санкції не нараховувались та не включені до позовних вимог.

Розрахунок заборгованості наданий Позивачем по кредитному договору повністю відповідає умовам Договору та вимогам законодавства, а саме ст. 1048, 1050, 1056-1 ЦК України. Штрафні санкції та проценти згідно ст. 625 ЦК України за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог.

Позивач наголошував, що було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у відповідності до ст. 1056-1 ЦК України та у межах строку дії договору, який був встановлений умовами Договору № 466143-КС-004 про надання кредиту від 20.08.2023 р. і закінчувався 04.02.2024 р.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем по кредитному договору №466143-КС-004 повністю відповідає умовам Договору та вимогам законодавства, а саме ст. 1048, 1050, 1056-1 ЦК України, а позовні вимоги у сумі 130 290,88 грн., у тому числі про стягнення процентів у сумі 95 790,88 грн, є законними та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного вбачається, що розрахунок заборгованості наданий Позивачем по кредитному договору №466143-КС-004 повністю відповідає умовам Договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048 та 1056-1 ЦК України. Судом першої інстанції не зазначено жодної норми чинного законодавства яка наділяє суд правом зменшувати розмір нарахованих процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії кредитного договору.

Відповідач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 20 серпня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 466143-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-6510, направленим на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено останнім в своїй заяві анкеті.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4 - 2.11, 3.2.2, 3.2.3 кредитного Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами палання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Стандартна процентна ставка за Кредитом - в день 2,00000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за Кредитом - в день 1,15013259, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Комісія за надання кредиту становить 4 500грн.

Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.

Загальний розмір наданого кредиту становить 30 000грн.

Термін дії договору - до 04 лютого 2024 року.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78 000 грн.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9168,16 процентів.

Дата видачі кредиту - 20 серпня 2023 року.

Дата повернення кредиту - 04 лютого 2024 року.

Згідно п.п. 4.3.2.1, 4.4.4 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дати укладення договору (додаткової угоди), надати кредит (суму збільшення) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки, відкритий на ім`я позичальника, або по реквізитам рахунку, відкритого на ім`я позичальника.

Вказаний позичальником (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок, а також інший поточний (картковий) рахунок, який у разі потреби, зазначеної в пункту 4.3.2,1 Правил, буде надано позичальником кредитодавцю, належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу.

Вказані обставини встановлено судом на підставі наявних у матеріалах справи паспорту споживчого кредиту від 20 серпня 2023 року, договору № 466143-КС-004 про надання кредиту від 20 серпня 2023 року, пропозиції укласти договір (оферту) № 466143-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 20 серпня 2023 року, прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладання договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 20 серпня 2023 року, довідки ТОВ «Бізнес Позика» щодо візуальної послідовності дій клієнта, анкетою клієнта, в якій відповідач надав електронну адресу - , номер телефону - НОМЕР_1 , а також номер банківського рахунку/банківської картки - НОМЕР_2 , копією паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , а також розрахунком заборгованості.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено, суд дійшов висновку про те, що права позивача порушені та підлягають захисту шляхом примусового виконання грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходив зі змісту позовних вимог та умов кредитного договору, згідно яких сума заборгованості за кредитним договором №466143-КС-004 від 20 серпня 2023 року станом на 14 лютого 2024 року становить 78 000 грн., з якої 30 000 грн. - тіло кредиту, 43 500 грн. - проценти за користування кредитом (до прострочення кредиту за зниженою ставкою відповідно до п. 24 Договору та на сплату яких позичальник погодився відповідно до умов кредитного договору за користування кредитом строком у 24 тижні), 4 500 грн - комісія.

У вказаній частині судове рішення не оскаржується, та, відповідно, апеляційним судом не переглядається.

Що стосується питання про стягнення прострочених відсотків в розмірі 52 290 грн 88 коп., які, починаючи з 04 вересня 2023 року по 04 лютого 2024 року, нараховувалися ОСОБА_1 позивачем згідно п. 3.2.2 Договору, то суд виходив із того, прострочення відповідачем сплати платежів сталося під час дії воєнного стану й вони підлягають списанню кредитодавцем, що на переконання суду ґрунтується на висновках Верховного Суду, зокрема, КЦС ВС в постанові від 11 липня 2024 року у справі № 727/1033/21.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду щодо відсутності підстав для стягнення відсотків з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, сторонами узгоджено розмір стандартної процентної ставки за Кредитом - в день 2,00000000, розмір зниженої процентної ставки - в день 1,15013259, а також орієнтовну реальну річну процентна ставка - 9168,16 процентів.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Питання укладання кредитного договору, його істотних умов, форми, процентів за кредитним договором тощо визначено, зокрема, приписами статей 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за кредитним договором у позичальника виникає зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Цьому зобов`язанню позичальника відповідає право кредитодавця вимагати повернення кредиту та сплати процентів.

З огляду на приписи частини другої статті 1056-1 ЦК України у кредитному договорі як істотні умови мають бути визначені розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок сплати процентів.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, який застосовується до кредитного договору на підставі частини другої статті 1054 ЦК України, установлює, що за загальним правилом проценти як плату за користування грошовими коштами виплачують щомісяця до дня повернення позики, якщо сторони в договорі не досягли іншої домовленості. При цьому позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування позиченої грошової суми на його банківський рахунок (частина третя статті 1049 ЦК України).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскільки проценти - це плата за користування кредитними грошима, а згідно з положеннями наведеного вище п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з 24 лютого 2022 року підлягають списанню суми, що нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині, невірно витлумачивши зміст постанови Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі № 727/1033/21.

Щодо обґрунтованості розміру позовних вимог про стягнення процентів колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Для встановленнядійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на його користь, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.

Звертаючись до суду з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» обґрунтовувало свої вимоги наявністю заборгованості за кредитним договором, яку складають у тому числі заборгованість по прострочених відсотках, щодо якої заперечення відповідача не надійшли.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, нарахування процентів проведено за період з 20.08.2024 року по 04.02.2024 року, розрахунок є чітким, зрозумілим та узгоджується із умовами кредитного договору, в розрахунку відображено основний борг - 30 000 грн, розмір несплачених відсотків - 95790,88 грн, що становить у сукупності 130290,00 грн.

Як зазначалося, відповідач не подав заперечень проти розміру заборгованості (як основної так і за відсотками), а отже позовні вимоги щодо стягнення процентів за період кредитування є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення процентів за весь період кредитування є помилковими, рішення суду в цій частині належить скасувати з підстав визначених ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за простроченими процентами у розмірі 52290 грн 88 коп.

У решті судове рішення не оскаржується й в апеляційному порядку не переглядається.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» 1391 грн 67 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 серпня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення нарахованих і несплачених процентів скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 52290 грн 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 1391 грн 67 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

Т. О. Писана

Д. Р. Гаращенко