Справа №461/8946/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує наступним. 26.06.2023, близько 18 год. 21 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», д.н.3. НОМЕР_3 , на вул. Листопадового Чину, 11 у м. Львові, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку мав намір перелаштуватися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 05 вересня 2023 року Галицьким районним судом міста Львова ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №105 від 16.09.2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача від виявлених при обстеженні 12.09.2023 року його пошкоджень внаслідок ДТП 26.06.2023 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить 68 375,86 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля становить 49 135,78 гривень, що має бути стягнуто зі ТДВ «СГ Оберіг». Відтак, позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 19239,78 грн. Також просить стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 5000 грн. 08.01.2024 року позивачем подано заяву про уточнення позову, в якій з урахуванням франшизи у розмірі 2500 грн. просить стягнути з відповідача 21739,78 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалою Галицького районного суду від 24.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

06.12.2023 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги в частині розміру франшизи 2500 грн, а в решті позовних просить відмовити. Вказує, що сума коштів, що належить до сплати як страхова виплата, є тотожною сумі реально завданої шкоди автомобілю позивача, а тому розмiр належної страхової виплати буде достатнім для повного відшкодування завданоi вiдповідачем шкоди.

06.12.2023 року на адресу Галицького районного суду м. Львова від представника відповідача надійшла заява про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг». 08.01.2024 року протокольною ухвалою суду дане клопотання задоволено.

06.12.2023 року на адресу Галицького районного суду м. Львова від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Представник позивача подав до суду письмові заперечення на дане клопотання. 26.01.2024 року протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні даного клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» в судове засідання не з`явився. Про дату і час судового засідання був повідомлений належний чином шляхом скерування повістки на електронну адресу.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 26.06.2023, близько 18 год. 21 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_3 , на вул. Листопадового Чину, 11 у м. Львові, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку мав намір перелаштуватися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_5 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Галицьким районним судом міста Львова від 05.09.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_4 є ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта №105 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 16.09.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_4 від виявлених при обстеженні 12.09.2023 року його пошкоджень внаслідок ДТП 26.06.2023 року, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 68 375,86 грн.

Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Peugeot», р.н. НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження у ДТП 26.06.2023 року, з врахуванням результатів його обстеження 12.09.2023 року в цінах на дату обстеження, без врахування ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 49 135,78 гривень,

Згідно з квитанцією АТ «Таскомбанк» від 12.09.2023 року позивачем було оплачено вартість проведення експертизи у розмірі 5000 грн.

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214292946 на момент даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ТДВ «Страхова група «Оберіг». Розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 160 000 грн. Розмір франшизи становить 2500 грн.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26.06.2023 року не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦКУ України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих з наслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленої) законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини…. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України) ».

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, вiд 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Судом встановлено, що сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну транспортному засобу «Peugeot», р.н. НОМЕР_4 внаслідок ДТП, яка мала місце 26.06.2023 року, становить 49135,78 грн.

Тому, з врахуванням положень ст. 1194 ЦК України, різниця між завданою позивачу шкодою та страховою виплатою підлягає стягненню із відповідача.

Судом встановлено, що така різниця становить 19240,08 грн. згідно наступних розрахунків: 68375,96 грн. (розмір завданої шкоди) 49135,78 грн. (розмір страхового відшкодування) = 19240,08 грн.

Позивач просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 19239,78 грн., що є меншим, ніж встановлена судом різниця між завданою позивачу шкодою та страховою виплатою.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі заявлених позовних вимог, а саме 19239,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Позивачем понесені витрати на проведення експертизи у розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією АТ «Таскомбанк» від 12.09.2023 року

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 19239,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на проведення експертизи в розмірі 5000 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.01.2024 р.

Суддя В.Є. Радченко