ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1844/23 Номер провадження 22-ц/814/1197/24Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представника позивача- адвоката Іщенка Д.М., відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Сидоренко І.О.,

розглянувши в м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом адвоката Іщенка Дениса Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів

третя особа Оржицький районний відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

за апеляційною скаргою адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Парахіної Є.В. в м.Полтаві, зі складанням повного тесту 03.11.2023 року,-

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року адвокат Іщенко Д.М. звернувся до районного суду з даним позовом.

Зазначав, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісяця починаючи з 23.02.2015 року.

На підставі вищевказаного рішення Оржицьким районним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження № 47785522.

Вказував, що у позивача змінився сімейний стан, 19.12.2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, зазначав, що дружина позивача має сина ОСОБА_6 , який навчається на 2-му курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу "Класичний фаховий коледж Сумського державного університету" (м. Конотоп) та перебуває на утриманні ОСОБА_2 , оскільки батько дитини помер.

Окрім цього у позивача на утриманні перебуває його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відповідно до довідки сімейного лікаря від 16.05.2023 року є інвалідом ІІІ групи, має стійкий больовий синдром, потребує постійної сторонньої допомоги, лікування, а пенсії, яку вона отримує, не вистачає на харчування, лікування, оплату комунальних послуг та інше.

Посилаючись на те, що матеріальний стан позивача в порівнянні з його матеріальним та сімейним становищем на момент ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 змінився, просив зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини до 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2023 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 03 листопада 2023 року про виправлення описки позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року в справі № 545/528/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення оскаржила адвокат Сидоренко І.О. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову адвоката Іщенка Д.В. в інтересах ОСОБА_2 .

Вважає, шо районний суд дійшов помилкового висновку про істотність зміни матеріального становища позивача, а зміна сімейного стану, а саме народження в 2016 році доньки, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, на чому наголошувалося відповідачкою в ході розгляду справи в суді, з огляду на актуальну судову практику Верховного Суду, посилання на яку навіть містилися у позовній заяві.

Зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами жодну з обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення присудженого розміру аліментів, а поданий позов та прийняте судом рішення погіршує становище малолітньої доньки позивача і відповідачки, яка потребує належного матеріального утримання, зокрема, в зв`язку з наявністю хронічних хвороб та потреби у періодичних медичних діагностиках та лікуванні, та покладає на матір більший тягар по забезпеченню потреб дитини.

У відзиві адвокат Іщенко Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги адвоката Сидоренко І.В., поданої в інтересах ОСОБА_1 , відмовити, а рішення районного суду залишити без змін.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.02.2015 року в справі № 545/4552/14-ц.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області 15.12.2009 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Неповнолітня ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу між батьками постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2015 року в справі № 545/528/15-ц задоволено позовну заяву ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно починаючи з 23.02.2015 року.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що після постановлення судового рішення та стягнення з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , його сімейний стан істотно змінився у зв`язку з народженням в 2016 році доньки, істотно змінилося також і його матеріальне становище, оскільки утримання малолітньої дитини вимагає від відповідача додаткових витрат, з 2021 року він не має постійного місця роботи та, відповідно, стабільного доходу, у зв`язку з чим стягнув з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, він одружився, у нього в шлюбі народилась дитина. Також на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, яка є інвалідом та син дружини від першого шлюбу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що після ухвалення 15.04.2015 рокусудового рішення про стягнення аліментів на дочку, сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі доньки, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів зазначає, що вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 , від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22.

У даній справі правильно встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану.

Так, з відомостей, наданих Пенсійним фондом України про отримані ОСОБА_2 суми заробітку, вбачається, що з 2021 року його прибутки значно зменшились ( 3290,53грн.) у порівнянні з 2020 роком, коли він отримав за рік 53 846,07 грн. (а.с.44-49).

Доводи відповідача про отримання позивачем неофіційних доходів не підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанцій - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сидоренко Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.02.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна