Справа № 530/1398/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

24.12.2024 м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря судового засідання Стрілець Л.Г., розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Картопля Полтавщини», про конфіскацію земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області Євген Коваль, звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог в позовній заяві вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.04.2009, видавник: відділення УФМС Росії по республіці Башкортостан в місті Учали 27.04.2009 місце проживання: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННВ 189584 від 27.03.2018, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 успадкував, належну їй на підставі архівної копії Державного акту серії ПЛ №214271 виданого 30.09.2003 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в Книзі записів реєстрації актів на право приватної власності за № 616, частину земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Бірківська сільська рада).

Одночасно, відповідно до рішення Зіньківського районного суду (справа 530/1989/14-ц) від 18.11.2014 визнано в порядку спадкування за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 3,45 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 214271.

В подальшому, 27.07.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057, площею 3,4538 га, номер відомостей про речове право 10469013.

Також, 27.03.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057, площею 3,4538 га, номер відомостей про речове право 25460262.

Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40336987 від 27.03.2018, згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 367, виданий 27.03.2018. Таким чином, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у порядку спадкування за законом набув право власності на частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:019:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Бірківська сільська рада). та протягом року не виконав покладений на нього обов`язок, а саме: не відчужив земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою судді Ситник О.В. від 10.04.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву , залучено до справи в якості третіх осіб ОСОБА_2 як власника іншої частини земельної ділянки та ПП ОСОБА_5 , враховуючи той факт , що вони є орендарями земельної ділянки сільськогосподарського призначення ( а.с. 96-97) .

Ухвалою суду від 02.07.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 135).

В судовому засіданні прокурор підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити його вимоги.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі та просив задовольнити вимоги прокурора, надав письмові пояснення .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився , про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України , відзив на позов не подав, з клопотаннями до суду не звертався.

Треті особи: ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Картопля Полтавщини» в судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, з клопотаннями до суду не зверталися.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши письмові пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 27.04.2009, видавник: відділення УФМС Росії по республіці Башкортостан в місті Учали 27.04.2009 місце проживання: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННВ 189584 від 27.03.2018, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 успадкував, та оформив отримавши свідоцтво про право на спадщину -належну їй на підставі архівної копії Державного акту серії ПЛ №214271 виданого 30.09.2003 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в Книзі записів реєстрації актів на право приватної власності за № 616, частину земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Бірківська сільська рада).

Відповідно до копії спадкової справи № 79 /2007 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадщину прийняли син ОСОБА_1 , звернувся із заявою , дочка ОСОБА_2 , проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_4 на момент її смерті за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 був складений за життя заповіт 01.03.2000 року відповідно до якого майновий пай та земельну частку пай згідно сертифікату серії ПЛ № 0326722 заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах , на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки кадастровим номером :00:019:0057 ( а.с. 119-129)

Відповідно до рішення Зіньківського районного суду (справа 530/1989/14-ц) від 18.11.2014 визнано в порядку спадкування за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 3,45 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 214271.

В подальшому, 27.07.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057, площею 3,4538 га, номер відомостей про речове право 10469013.

Також, 27.03.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057, площею 3,4538 га, номер відомостей про речове право 25460262.

Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40336987 від 27.03.2018, згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 367, виданий 27.03.2018.

Таким чином, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у порядку спадкування за законом набув право власності на частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:019:0057, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Бірківська сільська рада). та протягом року не виконав покладений на нього обов`язок, а саме: не відчужив земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Договору оренди землі та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 21.07.2015 року, між співласниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Картопля Полтавщини» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 21.07.2027.

Оскільки, ОСОБА_1 , будучи іноземцем, протягом року з часу переходу права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057, площею 3,4538 га, розташованої на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Бірківська сільська рада) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не відчужив її, то право власності на зазначену земельну ділянку підлягає примусовому припиненню шляхом конфіскації.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно норм ст.19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною 4 ст.81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Право власності на частину земельної ділянки відповідач ОСОБА_1 набув 27.03.2018 року в порядку спадкування після смерті матері, однак у подальшому й по даний час його частина земельної ділянки ним самостійно не відчужена, чим безпідставно порушено передбачений річний строк на її відчудження.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст.140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч.1 ст.143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Пунктом 10 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частиною 5 ст.41Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1., зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно ч.4 ст.145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Оскільки, ОСОБА_1 , будучи іноземцем, протягом року з часу переходу права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057, площею 3,4538 га, розташованої на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Бірківська сільська рада) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не відчужив її, то право власності на зазначену земельну ділянку підлягає примусовому припиненню шляхом конфіскації.

Відповідно до положень п.7 ч.2ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення правовідношення.

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України. з відповідача ОСОБА_1 на користь Полтавської обласної прокуратури слід стягнути понесенні останньою витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Картопля Полтавщини», про конфіскацію земельної ділянки - задоволити.

2. Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36014, ) належну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності частину земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0057 площею 3,4538 га, розташованої на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району.

3. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р №UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 2 684 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову, та 1 342 грн - за заяву про його забезпечення, всього 4026 ( чотири тисячі двадцять шість ) гривень

4. Забезпечення позову задоволеного постановою Полтавського апеляційного суду від 22.02.2024 року про накладення арешту на частину земельної ділянки із кадастровим номером :00:019:0057 загальною площею 3,4538 га, розташованої на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району - скасувати.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його винесення через Зіньківський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області О.В. Ситник