Справа № 212/4354/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розподіл спільного майна в натурі, -
У червні 2023 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні спільним з відповідачами майном, а саме: домоволодінням АДРЕСА_1 , розділивши вказане домоволодіння у натурі між нею та відповідачами відповідно до належних часток та виділити їй в натурі у житловому будинку: приміщення 1-1 площею 10,7 кв.м., приміщення 1-2 площею 9,6 кв.м., приміщення 1-3 площею 13,4 кв.м., приміщення 1-4 площею 16,6 кв.м., у господарських спорудах: сарай літ. Ж площа забудови 6,1 кв.м., літню кухню літ. Е площа забудови 14,8 кв.м., сарай літ. И площа забудови 7,6 кв.м., вбиральню літ. З площа забудови 1,0 кв.м., душ літ. О площа забудови 1,6 кв.м., підвал літ. П площа забудови 15,9 кв.м., водоколонку ІІ, ворота/хвіртку № 2, огорожу № 4, а також стягути з відповідачів солідарно судовий збір у розмірі 1074 грн.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору довічного утримання від 17 березня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С. № 1378 позивач є власником 1/3 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Растєгаєвим В.М. № 5635, 2/3 частини вказаного вище домоволодіння належить ОСОБА_4 , який помер декілька років назад. Відповідачі по справі є померлому ОСОБА_4 дружиною та сином та мешкали з ним по день його смерті, і як відомо позивачу, прийняли спадщину. Згідно відокремленого користування позивачу віднесено 1/3 частка домоволодіння, а саме: частка житлового будинку А і надвірні господарські споруди: сарай літ. Ж, літня кухня літ. Е, сарай літ. И, вбиральня літ. З, душ літ. О, підвал літ.
П, водоколонка II, ворота/хвіртка № 2, огорожа № 4. Згідно відокремленого користування до 2/3 часток спірного домоволодіння, в якому проживають і яким користуються відповідачі віднесено: житловий будинок А, гараж літ. Л, гараж літ. М, гараж літ. Н, літній душ літ. Р, вбиральня літ. С, водоколонка I, огорожа № 1, огорожа № 3. При цьому прибудинкова земельна ділянка вищевказаного домоволодіння не приватизована, перебуває в спільному користуванні позивача та відповідачів. Ще при житті, матері позивача, за останньою на підставі рішенням суду було визнано право власності на самовільне будування у вигляді: сараю літ. Ж, літньої кухні літ. Е, сараю літ. И, вбиральні літ. З, душ літ. О, підвалу літ. П. Між позивачем та відповідачами постійно виникають спори щодо порядку користування будинком та прибудинковою земельною ділянкою, відповідач ОСОБА_3 забороняє відповідачу користуватися земельною ділянкою, при цьому що частки домоволодіння відокремлені одна від одної і позивач та відповідачі мають різні входи до належних житлових приміщень. Оскільки з відповідачами позивачу не вдалось дійти згоди щодо користування спільним частковим майном, позивач зверталася із заявою до виконкому Покровської ради про присвоєння окремої поштової адреси на 1/3 частку належного позивачу домоволодіння, у якій позивачу було відмовлено у зв`язку із ненаданням договору поділу майна в натурі або відповідного рішення суду. Надати нотаріально посвідчений договір поділу майна між позивачем та відповідачами, позивач можливості немає, оскільки відповідачі не бажають з нею спілкуватися, а тому позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 07 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача - адвокат Саліна М.О. надала заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Крім того, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повісток про виклик до суду на зареєстроване місце проживання, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Відзиву надано не було.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Александровою В.О. від 17 жовтня 1969 року за № 3182, ОСОБА_5 придбала 1/3 частинку жилого будинку А-1 жилою площею 32,60 кв.м. з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).
За рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 05 листопада 2004 року за ОСОБА_5 визнано право власності на самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сарай Ж - розміром 1,9 на 3,2, сарай И - розміром 3,45 на 2,2, літню кухню Е - розміром 4,10 на 3,60, підвал П- розміром 4,90 на 3,25 + 1,2 на 1,4, сени а - розміром 3,37 на 8;14, сени а1 - розміром 2,14 на 2,0 : 2 на 6,36, гараж Д - розміром 2,3 на 2,6, душеву О - розміром 1,3 на 1,2. Рішення суду набрало законної сили 06 грудня 2004 року (а.с.27).
Згідно договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С. від 17 березня 2005 року за № 1378, ОСОБА_6 набула у власність 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яка має наступні характеристики: загальна площа будинку - 85,2 кв.м., житлова площа будинку - 46,2 кв.м., гараж Д - металевий, сарай Ж - цегловий, літня кухня Е - цеглова, сарай И - цегловий, вбиральня З - дощата, вбиральня К - дощата, душ О - цегловий, підвал II - цегловий, паркани 1-4, водоколонки I-П. В користування ОСОБА_7 переходить: квартира АДРЕСА_2 (а.с.11-12, 15-16).
Вказані вище обставини підтверджуються також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Криворізьке бюро технічної інвентаризації, Витягом з Державного реєстру правочинів та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14, 17-19).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 2/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Растегаєвим В.М. від 06 жовтня 2007 року за № 3554 (а.с.18-19).
Рішенням Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 308 від 31 травня 2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у зміні адреси об?єкта нерухомого майна в разі упорядкування нумерації об?єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у зв?язку з неповним пакетом документів (а.с.28).

З відповіді Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Вих. № 16/01-26/2286 від 02 червня 2023 року, вбачається, що оскільки ОСОБА_1 для внесення змін адреси об?єкта нерухомого майна разі поділу об?єкта нерухомого майна надано не повний пакет документів, а саме відсутній договір поділу або рішення суду щодо поділу об?єктів нерухомого майна та технічний паспорт на новостворений об?єкт нерухомого майна, виконком районної в місті ради відмовляє у зміні адреси та рекомендує після усунення причин відмови звернутися із заявою до виконкому районної в місті ради через Центр адміністративних послуг Віза та надати документи, передбачені чинним законодавством (а.с.29-30).

З висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 40 від 15 травня 2023 року, складеного ФОП ОСОБА_8 , вбачається, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ. А загальною площею 122,9 кв.м., житловою площею 71,9 кв.м., сараю літ. Ж площа забудови 6,1 кв.м., літньої кухні Е площа забудови 14,8 кв.м., сараю літ. И площа забудови 7,6 кв.м., вбиральні літ. З площа забудови 1,0 кв.м. гаражу літ. Л площа забудови 11,5 кв.м., гаражу літ. М площа забудови 27,4 кв.м., гаражу літ. Н площа забудови 28,7 кв.м., душ літ. О площа забудови 1,6 кв.м., підвалу літ. П площа забудови 15,9 кв.м., літнього душу літ. Р площа забудови 2,0 кв.м., вбиральні літ. С площа забудови 2,0 кв.м., водоколонки І, водоколонки ІІ, огорожи № 1, ворот/хвіртки № 2, огорожи № 3, огорожи № 4. Згідно відеокремленого користування до одного домоволодіння віднесено житловий будинок літ. А загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., сарай літ. Ж площа забудови 6,1 кв.м., літня кухня літ. Е площа забудови 14,8 кв.м., сарай літ. И площа забудови 7,6 кв.м., вбиральня літ. З площа забудови 1,0 кв.м, душ літ. О площа забудови 1,6 кв.м., підвал літ. П площа забудови 15,9 кв.м., водоколонка ІІ, ворота/хвіртка № 2, огорожа № 4 перебуває у власності ОСОБА_1 . Згідно відеокремленого користування до другого домоволодіння віднесено житловий будинок літ. А загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., гараж літ. Л площа забудови 11,5 кв.м., гараж літ. М площа забудови 27,4 кв.м., гараж літ. Н площа забудови 28,7 кв.м., літній душ літ. Р площа забудови 2,0 кв.м., вбиральня літ. С площа забудови 2,0 кв.м., водоколонка І, огорожа № 1, огорожа № 3 перебувають у власності ОСОБА_4 . За технічними показниками домоволодіння 1, домоволодіння 2 частини є відокремленими, мають окремі входи і можуть бути поділені на окремі домоволодіння (а.с.31-32).

Згідно ч.1-3 ст.358 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18) зроблено висновок, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 712/9240/16-ц (провадження № 61-13395св19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 171/228/15-ц (провадження № 61-5812св19) зазначено, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини спірного домоволодінням АДРЕСА_1 , яке згідно технічного плану, складеного 05 травня 2023 року має відокремлені входи і згідно технічного висновку експерта виділ в натурі частки із домоволодіння, що є у спільній частковій власності, є технічно можливим, що підтверджено належними доказами у справі.

Враховуючи, що сторони не домовилися в позасудовому порядку про порядок поділу нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності в добровільному порядку, відповідачі не скористалися своїм правом надання відзиву та не надали суду своїх пропозицій щодо варіанту розподілу спірного домоволодіння, при цьому позивач користується належною їй частиною домоволодіння та має право як співвласник на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній власності, суд приходить до висновку про необхідність виділу в натурі у власність ОСОБА_1 1/3 частини домоволодіння, яке складається з квартири АДРЕСА_3 загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м, який складається з: приміщення 1-1 площею 10,7 кв.м, приміщення 1-2 площею 9,6 кв.м, приміщення 1-3 площею 13,4 кв.м, приміщення 1-4 площею 16,6 кв.м, а також господарські споруди: сарай «Ж» площею 6,1 кв.м, літню кухню Е площею 14,8 кв.м, сарай И площею 7,6 кв.м, вбиральню З площею 1,0 кв.м., душ О площею 1,6 кв.м., підвал П площею 15,9 кв.м., водоколонку ІІ, ворота/хвіртку № 2, огорожу № 4.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах сума судового збору у розмірі 1074 грн. на користь позивача, а саме по 537 грн. з кожного (1074 грн. / 2).

Керуючись ст.ст.358, 364 ЦК України, ст.ст.10-13, 76-81, 263, 265, 354-355, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розподіл спільного майна в натурі задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 належну їй 1/3 частину домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і складається з квартири АДРЕСА_3 житлового будинку «А» загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м, який включає: приміщення 1-1 площею 10,7 кв.м, приміщення 1-2 площею 9,6 кв.м, приміщення 1-3 площею 13,4 кв.м, приміщення 1-4 площею 16,6 кв.м, а також господарських споруд: сарай «Ж» площею 6,1 кв.м, літня кухню Е площею 14,8 кв.м, сарай И площею 7,6 кв.м, вбиральня З площею 1,0 кв.м., душ О площею 1,6 кв.м., підвал П площею 15,9 кв.м., водоколонку ІІ, ворота/хвіртку № 2, огорожу № 4.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 537 (п`ятсот тридцять сім) гривень з кожного.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 06 лютого 2024 року.

Суддя М.Д. Власенко