Справа № 502/1342/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності за спадкове майно.

В обгрунтовання поданого позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з:

-житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належний на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину видане Кілійською державною нотаріальною конторою 09.11.2002 року реєстровий № 4438, зареєстрований Кілійським КП «РБТІ» в реєстраційній книзі 16 реєстровий № 5668, після смерті якого фактично прийняла, але юридично не оформила спадкових прав ОСОБА_2 (дружина померлого);

-1/3 частка квартири АДРЕСА_2 , належну спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , видане на підставі розпорядження виконавчого комітету Кілійської міської ради від 30.12.1997 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповітів не складала.

Після смерті ОСОБА_2 вищевказане нерухоме майно позивач успадкувала, як спадкоємець першої черги, вступила у володіння і управління спадковим майном, відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом з матір`ю за однією адресою: АДРЕСА_3 , починаючи із 2015 року по день смерті матері.

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з посиланням на те, що вона пропустила строк, встановлений ст.. 1270 ЦК України та було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

У зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

-встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи із 2015 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно;

-визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , згідно спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 зареєстрованого 30.01.1968 року та виданого повторно 23.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб 30.01.1968 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 24. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 », /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 31.01.1974 року м. Кілія відділ ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 33 від 31.01.1974 року, /а. с. 15/.

Шлюб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований 29.08.1992 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 29.08.1992 року, актовий запис №128. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_8 », /а. с. 15/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 виданого 05.08.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області вбачається, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 05.08.1996 року зроблено запис за №114, /а.с.14/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 виданого 02.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 02.07.2005 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 55. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_11 », /а.с.13/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 виданого 19.07.2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 19.07.2016 року зроблено запис за №20, /а.с.12/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 виданого 17.10.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 17.10.2020 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 359. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_14 », /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , виданого 04.05.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис № 146 від 04.05.2007 року, /а. с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.11.2002 року, виданого державним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу за реєстровим № 4438 вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 18.11.1981 року і зареєстрованого в реєстрі за №1-3507, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 є ОСОБА_3 , що проживає АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку, який розташовано в АДРЕСА_1 , належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 27.11.1981 року за реєстром №1-3631, довідки Кілійського районного бюро технічної інвентаризації №699 від 06.09.2002 року. Грошових внесків з належними до них процентами і компенсаціями, що зберігаються в Кілійському відділенні ощадного банку №5731/022, /а. с.20/.

Згідно довідки №271 від 26.03.2021 року виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину видане Кілійською держнотконторою 09.11.2002 року, реєстр.№4438, зареєстрований Кілійським КП «РБТІ» в реєстр. кн..16, стор.135, реєстр.5668 належить на праві власності в частці 1/1 ОСОБА_3 . Житловий будинок в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 62,1 кв.м.), літ. «Б1» - літньої кухні, літ. «В1» - сараю, літ. «Г1» - лазні, літ. «Ж» - сараю, літ. «З» - убиральні, №1-3, І надвірні споруди, /а.с.21/.

Згідно записів будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що разом з ОСОБА_3 за цією адресою була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 , /а.с.22-23/.

Відповідно до рішення Кілійської міської ради №1519/VIII/27 від 25.11.2022 року «Про перейменування АДРЕСА_1 перейменовано на вулицю Захисників Зміїного без зміни поштових номерів, /а.с.27-30/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №1150/01-16 від 11.10.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою № 78665615 від 09.10.2024 року. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкової договори) № 78665668 від 09.10.2024 року, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 , як заповідача відсутня, /а.с.53-57/.

Відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 29.12.2021 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 778 від 29.12.2021 року, /а. с. 8/.

Згідно Свідоцтва про право приватної власності на житло № НОМЕР_1 від 26.10.1998 року, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради вбачається, що на підставі розпорядження виконавчого комітету Кілійської міської ради №220 від 30.12.1997 року ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 на праві спільної приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , /а. с.26/.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що трьохкімнатна квартира розташована на ІІІ поверсі має житлову площу 32,1 кв.м. та загальну площу 49,8 кв.м., /а.с.24-25/.

Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №1150/01-16 від 11.10.2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. 13.03.2024 року була заведене спадкова справа №35/2024 до майна померлої, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою № 78665727 від 09.10.2024 року. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкової договори) № 78665751 від 09.10.2024 року, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 , як заповідача відсутня, /а.с.53-55/.

З копії спадкової справи №35/2024, заведеної 13.03.2024 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що заявою за вх..№87 від 13.03.2024 року, поданою ОСОБА_1 приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_2 . Крім неї інших спадкоємців немає.

Згідно інформаційного листа №158/02-14 від 20.03.2024 року наданого ОСОБА_1 приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, /а.с. 39/.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 вбачається, що вона є знайомою ОСОБА_1 , а з ОСОБА_2 свідок знайома по роботі із 2004 року. В родинних стосунках ані із ОСОБА_1 , ані із ОСОБА_2 не перебуває. Також зазначила, що їй відомо, що з 2015 року, одразу як матір позивача захворіла, ОСОБА_18 забрала ОСОБА_2 до себе до міста Ізмаїл, та вони проживали за однією адресою: АДРЕСА_3 , починаючи із 2015 року по день смерті матері. ОСОБА_2 хворіла та потребувала сторонньої допомоги, яку отримувала від своєї дочки ОСОБА_18 , щодо інших осіб які б проживали та надавали допомогу окрім ОСОБА_18 свідку нічого невідомо. Свідок вказує, що з 2015 року вона відвідувала цю сім`ю в місті Ізмаїл, допомагала в придбанні ліків та транспортуванні матері позивача до медичних закладів.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 вбачається, що вона є подругою позивача ОСОБА_1 та разом навчались в одному класі, коли свідок проживала в м. Кілія, та з того часу вона знає матір позивача ОСОБА_2 . Також зазначила, що коли матір позивача захворіла, вона потребувала сторонньої допомоги, тоді позивач забрала матір до себе у м. Ізмаїл та з того часу, а саме з 2015 року вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 , до смерті ОСОБА_2 . Позивач, здійснювала догляд за своєю матірю, а також її поховання.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 року № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про доведеність факту прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання однією сім`єю є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні.

З огляду на досліджені докази, беручи до уваги поснення свідків по справі, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно позовні вимоги в цій частиніпідлягають до задоволення.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. Отже, фактично з моменту смерті ОСОБА_2 , позивач по справі - донька померлої, вважається такою, що прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи із 2015 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А1» - житловий будинок (житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 62,1 кв.м.), літ. «Б1» - літньої кухні, літ. «В1» - сараю, літ. «Г1» - лазні, літ. «Ж» - сараю, літ. «З» - убиральні, №1-3, І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан