Справа № 490/8356/20
Провадження № 2/487/104/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №490/8356/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Екватор-2", ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов Олександр Сергійович, державний нотаріус Першої Ялтинської державної нотаріальноїконтори Шедько Любов Костянтинівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним договору про участь у пайовому будівництві, визнання договору дарування удаваним правочином, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку спільного сумісного майн , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСББ "Екватор-2", третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Димов О.С. про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання частково недійсним договору про участь у пайовому будівництві, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку спільного сумісного майна.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року було прийнятио до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 02.02.2024 року.

Відповідно до заяви, позивач просив визнати Договір дарування №1-685 від 30.03.2012 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , удаванмм правочином, визнавши його договором купівлі-продажу.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину №3297, видане 17.12.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. на ім`я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Крім того, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії щодо відчуження (передачі в заставу, іпотеку, тощо) вказаного нерухомого майна.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали додані до заяви про збільшення позовних вимог, вивчивши обґрунтування позивача щодо необхідності застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та забороною вчинення певних дій, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Так, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, є порушення, його права власності на майно, придбане за спільні кошти під час перебування у фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , яке в подальшому було успадковано відповідачкою по справі ОСОБА_2 ..

Викладені обставини, враховуючи положення ст.149 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №363351635 від 26.01.2024 року, право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачем по справі ОСОБА_2 ..

Виходячи з того, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Одночасно, суд вважає за необхідне визначити вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане нерухоме майно, який по своїй правовій природі передбає заборону вчинення будь-яких дій по відчуженню нерухомого майна чи перереєстрації права власності на нього, та не потребує застосування додаткових заборон щодо вчинення певних дій, про що у своїй заяві вказує представник позивача.

З урахуванням зазначеного заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. 149,150,152,153,154,353,354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 119

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя І.О.Притуляк