Провадження № 2-о/638/215/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

при секретарі - Луценко Д. О.,

розглянувши у судовому засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт належності архівної довідки від 08.03.2024 №06-23/10 із зазначеним в ній трудовим стажем; трудової книжки колгоспника, заповненої 10 березня 1986 року; трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 12 вересня 1988 року

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що ОСОБА_1 належить трудова книжка колгоспника, заповнена 10 березня 1986 р., та трудова книжка НОМЕР_1 , заповнена 12 вересня 1988 року. 29 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з заявою про призначення йому пенсії за віком. Йому було відмовлено у призначенні пенсії та надано рішення про відмову у призначенні пенсії від 05.06.2024 №68. Підставою для відмови стало те, що до страхового стажу не зараховано період діяльності згідно архівної довідки №06-23/10 від 08 березня 2024 р., оскільки прізвище, ім`я, по батькові не відповідає паспортним даним (містить скорочення). На підставі зазначеного просить суд задовольнити заяву.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження.

Заявник, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник заявника - адвокат Прокопцев С. В. надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без участі заявника та його представника, вимоги заяви підтримує.

Заінтересована особа, ГУ ПФУ в Харківській області, в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Верховний Суд України у листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо.

Судом встановлено, що згідно з копії паспорта громадянина України, виданого 22.09.2020 за № НОМЕР_2 , заявник має прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 .

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14.07.1964 та складеного російською мовою, прізвище, ім`я та по батькові заявника: " ОСОБА_2 ".

Згідно з копії атестата про середню освіту серії НОМЕР_4 від 26.06.1982 прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 .

Відповідно до копії трудової книжки колгоспника, заповненої 10 березня 1986 року та складеної російською мовою, прізвище, ім`я та по батькові заявника: " ОСОБА_2 ".

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 12 вересня 1988 року складеної російською мовою прізвище, ім`я та побатькові заявника: " ОСОБА_2 ".

Згідно з архівної довідки №08.03.2024 №06-23/10 архівного відділу Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області прізвище, ім`я та по батькові заявника заначено: ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 .; ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 (мовою, як в документах).

Згідно копії рішення про відмову у призначені пенсії від 05.06.2024 №68 ОСОБА_1 не зараховано страхового стажу за період трудової діяльності, зазначений в архівній довідці №06-23/10 від 08.03.2024, оскільки прізвище ім`я по батькові не відповідає паспортним даним (містить скорочення).

Крім того, представником заявника - адвокатом Прокопцевим Сергієм Вікторовичем, надано для обгрунтування факту належності архіної довідки та трудової книжки висновок експерта №301024 за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження від 28.10.2024. Відповідно до зазначеного висновку прізвище ОСОБА_3 та Бєлозер лінгвістично ідентичні, оскільки:1) Белозер і Бєлозер - різномовні (російська та українська) форми того самого прізвища, російського за походженням; 2) ОСОБА_3 (в укр.текстах) і Бєлозер - орфографічні варіанти того самого прізвища. Згідно із чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища - ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом шостим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту правовстановлюючих документів тощо.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За таких обставин, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені ОСОБА_1 , оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності документу є обґрунтованою, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 13, 81, 264, 265, 268, 293, 315, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) архівної довідки від 08 березня 2024 №06-23/10 із зазначеним в ній трудовим стажем; трудової книжки колгоспника, заповненої 10 березня 1986 року; трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 12 вересня 1988 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Щепіхіна