Справа № 755/6294/24
Провадження №2/755/4448/24
"26" грудня 2024 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Коваленко І.В.,
за участі секретаря судових засідань - Назарової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Житлово - Будівельний кооператив «Механізатор - 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внески на утримання будинку та прибудинкової території,
Голова правління ЖБК «Механізатор-3» Подашевський Д.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Механізатор-3» заборгованість зі сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 січня 2011 року по 01 березня 2024 року у розмірі 100 443,86 грн; інфляційне нарахування у розмірі 4 888,59 грн; 3% у розмірі 2 884,80 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 зареєстрована та користується послугами за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються ЖБК «Механізатор-3». ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Для утримання будинку та прибудинкової території відповідачу щомісяця ЖБК «Механізатор-3» направляються рахунки, проте відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачувала обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з січня 2011 року по лютий 2024 року виникла заборгованість у розмірі 100 443,86 грн.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про право власності на квартиру ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .
За змістом ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Протоколом № 1 Загальних Зборів членів Житлово-будівельного кооператив «Механізатор-3» від 03 грудня 2016 року затверджено статут Житлово-будівельного кооператив «Механізатор-3».
Так, згідно п. 1.1 розділу І Статуту ЖБК «Механізатор-3», є юридичною особою з моменту його державної реєстрації, є неприбутковою організацією, яка не має на меті отримання прибутку для подальшого розподілу його серед засновників або членів кооперативу, органів управління, інших, пов`язаних з ним осіб, а також серед працівників кооперативу (крім оплати їхньої праці, нарахування соціального внеску), має власну печатку, штамп із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахунковий рахунок в банку.
ЖБК «Механізатор-3» діє виключно для обслуговування, підтримки життєдіяльності, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів житлово-будівельного кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків, або дотацій Держави.
Відповідно до п.2.1 Статуту ЖБК «Механізатор-3», метою діяльності є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Основними завданнями кооперації є:підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства.
Відповідно до ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.
З огляду на вище викладене, житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 знаходиться на балансі й обслуговуванні ЖБК «Механізатор-3», який утримує будинок та прибудинкову територію.
Відповідно до п.8.1 Статуту ЖБК «Механізатор-3», для забезпечення належного утримання будинку і прибудинкової території, правління кооперативу складає та затверджує на загальних зборах (зборах уповноважених) кошторис, в якому передбачаються витрати на обслуговування, ремонт і утримання будинку та утримання прибудинкової території, розмір внесків членів кооперативу та планових загальний розмір коштів, які отримуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів, необхідний для покриття існуючих планованих витрат.
Відповідно до п.6.2.3 Статуту ЖБК «Механізатор-3», член кооперативу зобов`язаний: своєчасно здійснювати оплату за утримання будинку та спожитих житлово-комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок кооперативу. Обов`язки по здійсненню всіх платежів виникають у члена кооперативу з моменту набуття права власності на квартиру або нежитлове приміщення, або їх частини.
Згідно із статтею 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.
Зміна внесків відбувалась на підставі рішень співвласників, які оформлені протоколами загальних зборів: протокол №2 від 17.08.2009 року - встановлений тариф 2 грн.31 коп. х 1 м2; протокол №1 від 17.06.2017 року - встановлений тариф - 5 грн. 02 коп. х 1 м2; протокол №3 від 24.10.2023 року встановлений тариф - 9 грн. 27 коп. х 1 м2, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Протоколу Загальних зборів.
Правовідносини між сторонами зі споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій.
Житлово-будівельні кооперативи створювалися з метою забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей, а також подальшої експлуатації та управління будинком житлово-будівельного кооперативу (Примірний статут житлово-будівельного кооперативу, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 квітня 1985 року № 186).
Частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відсутність письмового договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем, за умовами фактичного споживання цих послуг, не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати, оскільки згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем.
За приписами частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Водночас, відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 151 ЖК Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Так, статтею 67 ЖК Української РСР визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а статтею 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до статті 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
ЖБК «Механізатор-3» надає послуги власнику квартири, протилежне судом не встановлено, а власник квартири, споживаючи ці послуги, в повному обсязі та вчасно, щомісяця, повинен сплачувати за це кошти.
Враховуючи, що обов`язок утримувати майно покладений на власника майна, яким є саме відповідач ОСОБА_1 , а відтак і обов`язок сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території покладено саме на неї.
З наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 січня 2011 року по 01 березня 2024 року у розмірі 100 443,86 грн.
Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати внесків.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Отже, позивач і відповідач є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього та, інших актів цивільного законодавства.
ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує внески, допустила заборгованість з їх оплати. Загальний розмір заборгованість складає 100 443,86 грн.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Щодо позовних вимог, про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 2 884,80 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 888,59 грн., нараховані у період з 01.01.2023 по 29.02.2024 року, суд виходить з наступного.
За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Пунктами 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, інфляційні втрати та 3% річних за частиною 2 статті 625 ЦК України з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягають стягненню на період дії військового стану.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за період з 01.01.2023 по 29.02.2024 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Механізатор-3» заборгованість зі сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 січня 2011 року по 01 березня 2024 року у розмірі 100 443,86 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до платіжного доручення № 701 від 25 березня 2024 року позивачем при зверненні з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 12, 76 - 81, 89, 140, 263-265, 279, 280 - 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позов Житлово - Будівельний кооператив «Механізатор - 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внески на утримання будинку та прибудинкової території, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор - 3» заборгованість зі сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 січня 2011 року по 01 березня 2024 року у розмірі 100 443 (сто тисяч чотириста сорок три) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор - 3» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_1 ).
Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2024 року.
Суддя :