Провадження № 2/947/1051/24
06.02.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Грабової Т.П.,
Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.
Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 27.11.2023 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на підтверджену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили.
Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями ч. 8 ст. 178 вказаного Кодексу. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до договорів банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) вони є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Публічний договір).
Згідно п. 2.1. Публічного договору, цей Договір банківського обслуговування вважається укладеним, а всі його умови прийнятими та погодженими Клієнтом з моменту та шляхом підписання Клієнтом та Банком відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту/послуги, яка містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції укласти Договір комплексного банківського обслуговування (акцепт). Підписанням відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту/ Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору комплексного банківського обслуговування ( в тому числі Тарифами, умовами послуг та продуктів, тощо), прийняв його умови безумовно та в повному обсязі, прийняв на себе зобов`язання дотримуватись їх та згоден з укладанням з Банком цього Договору.
21.08.2023 та 30.08.2023, на виконання вказаного вище та згідно Заяви-договору банківського рахунку №1 та Заяви-договору банківського рахунку №2, Банком було відкрито рахунок №IBAN НОМЕР_1 та рахунок № IBAN НОМЕР_2 для власних потреб Клієнта.
Відповідно до п. 3.1.2 Публічного договору, Клієнт зобов`язався зокрема: належним чином виконувати умови Договору комплексного банківського обслуговування: дотримуватись вимог чинного законодавства України, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій: самостійно контролювати рух та залишок коштів на власних рахунку/ах, в тому числі для уникнення виникнення несанкціонованої перевитрати за рахунком.
Згодом, Банком було встановлено, що під час користування власними рахунками, Клієнт допустив виникнення несанкціонованої перевитрати, чим спричинив Банку збитки.
Згідно Розділу 1 Публічного договору, несанкціонована перевитрата - це перевищення дозволенного ліміту Кредиту/ заборгованість Клієнта по ПР/КР перед Банком, яка виникає у разі перевищення (недостатності) суми операції над сумою залишку коштів на ПР/КР Клієнта на момент списання. Сума визначається як різниця між перевищенням та дозволеним лімітом Кредиту/різниця між перевищенням (недостатності) суми операції над сумою залишку коштів на ПР/КР Клієнта на момент списання. Несанкціонована перевитрата за ПР/КР виникає зокрема через особливості здійснення розрахунків із застосуванням платіжних карток, зокрема, але не виключно, через розбіжності у часі між здійсненням операції з платіжною карткою та клірингом розрахунків, технічні помилки у роботі обладнання, яке використовується при здійсненні розрахунків із платіжними картками тощо. Розмір несанкціонованої перевитрати та час не є прогнозованим.
Несанкціонована перевитрата (овердрафт) відповідача виникла на рахунку № НОМЕР_1 у зв`язку з наступним.
Загалом, в період з 10.09.2023 по 13.09.2023 по власному рахунку відповідача № НОМЕР_1 було здійснено 68 операцій на загальну суму 2 860 940, 42 гривень, з яких: 43 операції на загальну суму 1 412 936,70 гривень були на зарахування коштів на рахунок; 24 операції на загальну суму 1 430 471,26 гривень були видатковими; 1 операція на суму 417 534,56 гривень, що відображує надання несанкціонованого овердрафту, який був частково погашений на суму 400 000,00 грн.. Слід зазначити, що на початок вказаного періоду відповідач мав на власному рахунку залишок у розмірі 2,10 гривень. Вбачається, що сума видаткових операцій перевищує суму зарахувань, що є несанкціонованою перевитратою.
Описана перевитрата відбулась через технічну помилку при формуванні залишку під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром. У результаті такої помилки відповідач мав можливість розпорядитися більшою кількістю грошових коштів, ніж він реально мав на власному рахунку у якості залишку.
Внаслідок зазначеного, між доступними коштами в розмірі 1 412 936,70 грн. та фактично витраченими коштами - 1 430 471,26 грн., виникла різниця в розмірі 17 534, 56 грн., що в даному випадку є несанкціонованою перевитратою, яка виникла у зв`язку із системною/технічною помилкою.
Таким чином загальна сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом №IS ОВ 1977033 В9 від 12.09.2023 виданого на рахунок № НОМЕР_1 становить - 17 534,56 гривень.
Друга несанкціонована перевитрата (овердрафт) відповідача виникла на рахунку № НОМЕР_2 у зв`язку з наступним. Слід зазначити, що на початок періоду з 10.09.2023 по 13.09.2023 відповідач мав на своєму рахунку залишок у розмірі 0,64 грн.
Загалом, в період з 10.09.2023 по 13.09.2023 по власному рахунку відповідача № НОМЕР_2 було здійснено 110 операцій на загальну суму 1 946 565,18 гривень, з яких: 60 операцій на загальну суму 922 209,43 гривень були на зарахування коштів на рахунок; 48 операції на загальну суму 973 282,91 гривень були видатковими; 2 операції на суму 51 072,84 гривень, яка відображує надання несанкціонованого овердрафту, що не був погашений.
Вбачається, що сума видаткових операцій перевищує суму зарахувань, що є несанкціонованою перевитратою.
Описана перевитрата відбулась через технічну помилку при формуванні залишку під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром. У результаті такої помилки відповідач мав можливість розпорядитися більшою кількістю грошових коштів, ніж він реально мав на власному рахунку у якості залишку.
Внаслідок зазначеного, між доступними коштами в розмірі 922 226,43 грн. та фактично витраченими коштами - 973 282,91 грн., виникла різниця в розмірі 51 056,48 грн., що в даному випадку є несанкціонованою перевитратою, яка виникла у зв`язку із системною/технічною помилкою.
Таким чином загальна сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом № IS ОВ 1977033 В8 від 11.09.2023, виданого на рахунок № НОМЕР_2 , становить - 51 056,48 гривень.
Відповідно до договору ДКБОФО п. 3.1.2., Клієнт зобов`язався, зокрема, своєчасно та в повному обсязі здійснювати погашення заборгованості, що виникла у Клієнта за будь-якими договорами в тому числі за наданими кредитами, процентами за їх використання, за перевитратою платіжного ліміту/несанкціонованою перевитратою, договорами поруки, за якими Клієнт виступає поручителем, а також оплачувати всі комісії/інші платежі в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором комплексного банківського обслуговування та/або Тарифами.
В порушення вказаних умов договору Боржник не виконує свої зобов`язання та не сплачує заборгованість за Договором банківського рахунку та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Таким чином, внаслідок невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за Договорами банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК), у відповідача перед Банком виникла несанкціонована заборгованість, яка станом на 03.11.2023 складає 68 591, 04 гривень.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з договорів та інших правочинів.
Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Тобто, Договір банківського рахунку, що був укладений між Банком та Боржником є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами зазначених договорів.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 527 ЦК України визначає, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 1000 (одна тисяча) гривень, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт №246 від 10.11.2023.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.
При таких обставинах, суд вважає, позовні вимоги ПАТ Акціонерний банк «Південний» обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4,10,12,13,18,19,81,133,137,141,178,187,247,258,259,273,274-279,280-282,354 ЦПК України, ст. 11,509,526,527,530,610,611,626,629,1066,1069 ЦК України, суд,-
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.