ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дяконової Кристини Ігорівни на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2024 відкрито провадження у цій справі.

17 жовтня 2024 року через систему Електронний суд представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Д`яконова К.І. подала клопотання про витребування доказів, в якому, з урахуванням виправлень, просила суд витребування копію висновку експерта №278/к від 17 січня 2020 року Комунальної установи Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи Запорізької обласної ради, а також клопотання про поновлення процесуального строку на подання вказаного клопотання у порядку ст. 127 ЦПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом. Клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів копії висновку експерта № 278/к від 17 січня 2020 року Комунальної установи Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи Запорізької обласної ради - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Дяконова К.І. просить ухвалу суду від 06 листопада 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскарженою ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом. Клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів копії висновку експерта № 278/к від 17 січня 2020 року Комунальної установи Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи Запорізької обласної ради - залишено без розгляду.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо виходячи з насутпних підстав.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.2 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до з ч. 4 ст. 127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У цій справі ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом, розгляд справи призначений за загальними правилами позовного провадження, призначене проведення підготовчого засідання. Роз`яснено, відповідач має право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи мають бути надані суду. Форма та зміст відзиву передбачені ст. 178 ЦПК України. (т.1 а.с.44).

01 липня 2024 року представником відповідача адвокатом Дяконовою К.І. подано відзив на позовну заяву і того ж дня подано клопотання про призначення експертизи, яке було підтримане представником у судовому засіданні 17 жовтня 2024 року (т.1 а.с.81-84, 89, 90).

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення комісійної судово-медичної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом (т.1 а.с.140).

18 жовтня 2024 року представник відповідача адвокат Дяконова К.І. звернулася до суду першої інстанції із клопотанням про витребування доказів разом із заявою про поновлення строку на його подання (т.1 а.с.141-145, 163-166).

В обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку адвокат Дяконова К.І. зазначила, що ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відкрите загальне позовне провадження у справі. Відповідачу встановлено 15-денний строк з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги ОСОБА_2 , зокрема через відсутність у матеріалах справи належних доказів, які підтверджують актуальну ступінь втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 . Крім того, представником відповідача заявлене клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення комісійної судово-медично експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 . У підготовчому судовому засіданні 17 жовтня 2024 року судом було оголошено перерву за її клопотанням для надання можливості підготувати клопотання про витребування доказів, а сам: витребування з КУ Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи висновку експерта № 278/к від 17 січня 2020 року, складеного на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05 серпня 2019 року у справі № 263/4974/17. Представник зазначила, відповідно до відповіді на адвокатський запит КУ Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи від 21 червня 2024 №02.2-05/3478 їй відмовлено у наданні копії висновку експерта № 278/к від 17 січня 2020 року з посиланням на п. 4 ч. 5 ст. 69 КПК України. Адвокат Дяконова К.І. зазначила, відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України, відповідачем не було заявлене клопотання про витребування доказів у строки, встановлені судом для подачі відзиву, враховуючи обрану відповідачем стратегію правового захисту своїх інтересів, а саме, на переконання ОСОБА_1 було доцільним заявити клопотання про призначення у справі комплексної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 в межах розгляду цієї цивільної справи. У разі задоволення судом такого клопотання та проведення експертизи у справі у відповідача не було б необхідності витребовувати висновок експерта, складеного КУ Запорізьке обласне бюро СМЕ 17 січня 2020 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 05 серпня 2019 року у справі № 263/4974/17. Відповідач не міг передбачити, яке саме рішення прийме суд за результатами розгляду його клопотання про призначення у справі комплексної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 . Про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної судово-медичної експертизи стороні відповідача стало відомо в судовому засіданні 17 січня 2024 року при оголошенні резолютивної частини ухвали суду. Заявлення представником відповідача одночасно двох клопотань: про призначення комплексної судово-медичної експертизи та про витребування висновку експерта від 17 січня 2020 року № 278/к мало б ознаки суперечливої поведінки сторони у справі, оскільки у разі задоволення судом клопотання про призначення експертизи сторона відповідача не мала б необхідності додатково витребовувати інший висновок експерта. На переконання відповідача обставина щодо ступеню втрати професійної загальної працездатності ОСОБА_2 у певному процентному співвідношенні підлягає обов`язковому встановленню та дослідженню в рамках розгляду цієї цивільної справи, враховуючи предмет спору. 17 січня 2024 року відбулось перше судове засіданні (всі інші судові засідання переносились по тим чи іншим причинам), ця справа перебуває на стадії підготовчого судового розгляду та розглядається в порядку загального провадження. На підставі викладеного адвокат Дяконова К.І. просила поновити строк для подання клопотання про витребування доказу - висновку КУ Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи № 278/к від 17 січня 2020 року.

Згідно з п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року). Прецедентна практика ЄСПЛ виходить із того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»). Разом із тим, судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), оскільки особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на доступ до правосуддя та реалізацію своїх процесуальних прав як учасника судового процесу.

Слід також зауважити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити предметом позову у цій справі є збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом.

Представником відповідача було заявлене клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення комісійної судово-медично експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 .

Враховуючи, що встановлення ступеня втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 є необхідним для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, та у справі проводиться підготовче засідання, суд першої інстанції не перевірив належним чином доводів представника відповідача адвоката Дяконової К.І. про наявність підстав для поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів у цій справі.

За таких обставин, враховуючи викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дяконової Кристини Ігорівни - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова