Справа №305/340/24
Провадження по справі 2/305/300/24
17.12.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Вербещука В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Ємчук Лідії Вікторівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Ясінянської селищної ради та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,-
ВСТАНОВИВ
02.02.2024 року Ємчук Лідія Вікторівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень Ясінянської селищної ради та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 08.02.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.03.2024. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
01.03.2024, представник Ясінянської селищної ради, т.в.о. селищного голови, О. Дренкалюк, надіслала до суду відзив, зміст якого зводиться до наступного. Ясінянська селищна рада позовні вимоги позивача не визнає, заперечує та просить у позові відмовити повністю з наступних підстав: Повноваження Ясінянської селищної ради регулюються Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"; Оспорювані рішення Ясінянської селищної ради від 16.12.2020 №76 та від 18.03.2021 №425 були прийняті на підставі чинного законодавства та виключно в межах повноважень. Зазначають, що відповідно до п.2. ст.20 Земельного кодексу України віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, за рішенням відповідного органу, а земельних ділянок приватної власності - їх власниками. Проект землеустрою, щодо зміни цільового призначення земельної плянки, було затверджено після затвердження відповідної містобудівної документації, а саме детального плану забудови території земельної ділянки цільове призначення якої змінювалося із земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у землі для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (будівництво та обслуговування автомийки). Детальний план було розроблено та затверджено відповідно до ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності. В ході розроблення детального плану були проведені громадські слухання та враховані громадські інтереси при розробці містобудівної документації місцевого рівня. Ясінянська селищна рада вжила необхідні заходи та забезпечила дотримання визначеного Законом №3038-УІ механізму проведення громадських слухань з метою врахування громадських інтересів під час розроблення проекту містобудівної документації, оскільки відповідне оголошення оприлюднено у районній газеті "Зоря Рахівщини" із наступним текстом "Розпочато процедуру розгляду та врахування пропозицій громадськості щодо розробки детального плану території, яка стосується земельної ділянки цільове призначення якої змінюється із земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у землі для будівництва автомийки самообслуговування у АДРЕСА_1 площею 0, 0570 га, - за зверненням громадянина ОСОБА_2 . Додаткову інформацію можна отримати у Ясінянській селищній раді". Жодних заяв чи скарг, запитів на додаткову інформацію чи пропозицій від громадян до селищної ради не надходило. Зазначають, що звинувачення позивача, що "громадськість була позбавлена можливості ознайомитися з такою документацією і висловити заздалегідь у письмовій формі свої зауваження/пропозиції " є безпідставними.
29.03.2024 представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Тричинець Н.П., подано до суду клопотання про долучення письмових доказів.
23.05.2024, Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області, начальником підполковником поліції Негря В.М. виконано ухвалу суду про витребування доказів.
Ухвалою суду від 05.06.2024 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник відповідача Ясінянської селищної ради в судове засідання не з`явився. Надіслав суду клопотання про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечує з підстав наведених у відзиві.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд, приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Ясінянською селищною радою Рахівського району Закарпатської області у випуску місцевої газети «Зоря Рахівщини» від 31.10.2020 №57(8752) було здійснено повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті детального плану території. Окрім повідомлення у місцевій газеті, як випливає з відповіді на адвокатський запит від 20.03.2024 №07.1-05/507, Ясінянською селищною радою було здійснено публікування відповідного оголошення на офіційному сайті селищної ради.
Відповідно до інформації, викладеної в листі Ясінянської селищної ради від 07.03.2024 №07.1-05/429, за період розгляду та врахування пропозицій громадськості за фактом розроблення вказаного детального плану до Ясіняньскої селищної ради не звертались громадяни, жодного звернення, зауваження чи пропозиції до ради подано не було.
Рішенням Ясінянської селищної ради №76 від 16.12.2020 «Про затвердження детального плану забудови АДРЕСА_1 » затверджено детальний план гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,0570 га з кадастровим номером :09:002:0362.

Рішенням Ясінянської селищної ради №425 від 18.03.2021 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки» було вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якого змінюється із земель для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд у землі для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (будівництво та обслуговування автомийки), розташованої по АДРЕСА_1 ; змінити цільове призначення земельноїділянки площею 0,0570 га з кадастровим номером :09:002:0362 із земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у землі для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (будівництво та обслуговування автомийки) ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_2 .

Наказом відділу інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології управління соціально-економічного розвитку території Рахівської районної державної адміністрації від 01.09.2021 № 17/01-29, було затверджено містобудівні умови і обмеження для проектування об`єкта будівництва: будівництво автомийки самообслуговування, смт. Ясіня, вул.Визволення, б/н.

ОСОБА_2 розроблено проект «Будівництво автомийки самообслуговування за адресою в смт. Ясіня, вул. Визволення, 76, Рахівський р-н, Закарпатської області», який отримав позитивний експертний висновок, що підтверджується Експертним звітом №07-0419/01-21 від 02.02.2022. Згідно Розрахунку класу відповідальності об`єкту «Будівництво автомийки самообслуговування за адресою в АДРЕСА_1 », об`єкт за небезпечністю відноситься до класу (наслідків) СС1. Надалі, відповідач зареєстрував право приватної власності на збудований об`єкт, що не заперечується сторонами.

Рішенням виконавчого комітету Ясінянської селищної ради №83 від 23.09.2022 «Про впорядкування адресного господарства» було вирішено присвоїти будівлі автомийки самообслуговування адресу: смт. Ясіня, вул. Віктора Файбиша, №82 «Б» Рахівського району, Закарпатської області, України.

Рішенням виконавчого комітету Ясінянської селищної ради №126 від 28.11.2023 «По погодження режиму роботи автомийки самообслуговування, ФОП ОСОБА_2 », було вирішено погодити ФОП ОСОБА_2 режим роботи автомийки самообслуговування по АДРЕСА_1 , щоденно понеділок неділя 00-24 годин.

Шодо вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради №76 від 13.12.2020, суд виходить з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За загальним правилом, передбаченим у пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з цим позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною першою статті 19 ЦПКУкраїни у редакції від 03 жовтня 2017 року визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Стороною у справі є селищна рада, тобто орган місцевого самоврядування. Спір виник щодо земельних правовідносин.

Відповідно до статті 1 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (пункт 3 частини першої цієї статті).

У статті 8 Закону № 3038-VI зазначено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 3038-VIпланування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

У статті 17 Закону № 3038-VI) вказано, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до частини четвертої цієї статті детальний план території визначає:

- принципи планувально-просторової організації забудови;

- червоні лінії та лінії регулювання забудови;

- функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами;

- містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;

- потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування;

- доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови;

- черговість та обсяги інженерної підготовки території;

- систему інженерних мереж;

- порядок організації транспортного і пішохідного руху;

- порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

- межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

У частинах першій, другій статті 21 Закону № 3038-VI передбачено, що громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації (пункт 42 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У пункті 2 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №555 (далі - Порядок; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зазначено, що проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.

У пункті 3 цього Порядку вказано, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 3038-VI забезпечують:

- оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;

- оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації;

- реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації;

- узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію (у разі її утворення);

- оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Таким чином, у вказаних правовідносинах селищна рада реалізовує свої повноваження як суб`єкт владних повноважень у сфері публічно-правових відносин та пов`язаних із підготовкою та виданням нормативно-правового акта, яким є детальний план території.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень закріплені у статті 264 КАС України.

Правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень (пункт 2 ч.2 ст. 264 КАС України).

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

У позові представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_6 просила визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної ради від 16.02.2020 року № 76 «Про затвердження детального плану забудови території в АДРЕСА_1 », яким затверджено детальний план території гр. ОСОБА_2 на земельну ділянкуплощею 0,0570 га з кадастровим номером :09:002:0362.

При цьому, підставами для цієї вимоги адвокат Ємчук Л.В. вказала обмеження права позивача на участь у громадських слуханнях та порушення містобудівного законодавства під час виготовлення проекту детального плану і затвердження його оскаржуваним рішенням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не є актом індивідуальної дії, який стосується конкретних прав чи обов`язків певної особи. Оспорюване рішення селищної ради є нормативно-правовим актом, дія якого поширюється на необмежену кількість суб`єктів та застосовується багаторазово.

Суд приходить до висновку, що здійснення захисту прав позивача в обраний нею спосіб віднесено до компетенції адміністративного суду. Відповідна позиція щодо застосування норм права неодноразово була викладена Великою Палатою Верховного суду у постанові 14 листопада 2018 у справі №559/827/16-а (К/9901/13630/18); постановах від 29.05.2019 (справа №826/9341/17), від 19.06.2019 (справа №802/385/18-а), від 06.11.2019 (справа №826/3731/18).

Посилання представника позивача на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 у справі № 260/11078/23 для обгрунтування предметної підсудності суд відхиляє, оскільки така не має преюдиційного значення для розгляду цієї справи. Винесення адміністративним судом ухвали про відмову у відкритті провадження не позбавило позивача до доступу до правосуддя, оскільки такий мав можливість оскаржити її в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що провадження в частині вимоги про оскарження рішення органу місцевого самоврядування про затвердження детального плану території підлягаю закриттю.

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради №425 від 18.03.2021, суд вважає, що така є похідною від першої вимоги, зводиться до порушень містобудівного законодавства під час прийняття першого рішення, тому є передчасною та не підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про усунення перешкод у користуванні майном шляхом припинення роботи автомийки самообслуговування та заборони ОСОБА_2 займатись цією діяльністю на спірній земельній ділянці, суд зазначає наступне.

29.09.2023, ОСОБА_1 звернувся і заявою до Держспоживслужби в Закарпатській області про проведення перевірки дотримання ОСОБА_2 рівня шуму під час роботи автомийки самообслуговування по вул. Віктора Файбиша.

10.10.2023 о 22:41 та 22:10 годині представником Рахівської філії ДУ «Закарпатський обласний центр профілактики хвороб» Міністерства охорони здоров`я України було проведено лаборатоно-інструментальне дослідження рівнів шуму від діяльності автомийки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу №17-19 від 10.10.2023, рівень шуму в житловій кімнаті другого поверху будинку громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 10.10.2023 у 21:45 годині (вдень) з відкритим вікном при мийці одного автомобіля складає 65дБЛ; із закритим вікном при мийці двох автомобілів складає 64дБЛ; на автомийці, при мийці трьох автомобілів 82 дБЛ.

Згідно протоколу №20-22 від 10.10.2023, рівень шуму в житловій кімнаті третього поверху будинку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 10.10.2023 у 22:10 годині (вночі) з відкритим вікном при мийці трьох автомобілів складає 62дБЛ;із закритим вікном при мийці трьох автомобілів - 54дБЛ.; на автомийці, при мийці трьох автомобілів - 91 дБА.

Суд критично ставиться до протоколів №17-19 від 10.10.2023 та №20-22 від 10.10.2023 та до їх змісту і не вважає такі належними доказами у даній справі.

Форма проколів, як випливає з їх змісту, № 297/о, затверджена в додаткуПоложення про проведення органами, установами та закладами державної санепідслужби Міністерства охорони здоров`я України атестації санітарних лабораторій підприємств і організацій на право проведення санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу для атестації робочих місць за умовами праці, затвердженогоНаказом МОЗ України від 21.04.1999 за № 91.

Судом встановлено, що відповідно п.1 Наказу МОЗ України від № 283 від 19.02.2018, визнано таким, що втратив чинність, Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 21 квітня 1999 № 91 «Про атестацію санітарних лабораторій підприємств і організацій з метою надання їм права проведення санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу для атестації робочих місць за умовами праці», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1999 року за № 686/3979.

З огляду на зміст проколів, підставою для їх складення лаборантом вказані Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку ДСН 3.3.6.037-99, затверджений Постановою Міністерства охорони здоров`я України від 01.12.1999 №37 (далі - ДСН).

Пункти 4.1-4.1.2. ДСН чітко передбачають, що вимірювання шуму проводиться на постійних робочих місцях у приміщеннях, на території підприємств, на промислових спорудах та машинах (в кабінах, на пультах управління і т.п.).

Графою 5 Таблиці 2 пункту 5.1 ДСН встановлено максимально можливий рівень шуму для подібного виду підприємницької діяльності, який складає 80 дБА.

Пункт 5.5 ДСН передбачає, що максимальний рівень шуму, що коливається в часі та переривається, не повинен перевищувати 110 дБА. Максимальний рівень для імпульсного шуму не повинен перевищувати 125 дБА. Суд констатує, що встановити достовірність результатів вимірювань неможливо.

Пункти 4.1.10 та 4.1.13 вказують, що вимірювання рівнів шуму та октавних рівнів звукового тиску постійного шуму повинні бути проведені у кожній точці не менше трьох разів. Разом з тим, судом встановлено, що відповідні вимірювання на території автомийки були проведені лаборантом по одному разу в різний час, без участі відповідача,у протоколах не вказано який вид шуму вимірювався, що у своїй сукупності, ставить під сумнів результати таких вимірювань.

Суд встановив, що відповідні протоколи складені на підставі нечинного нормативного акту та з порушенням процедури фіксування такої інформації, тому не можуть вважатись такими, що відповідають ст.78 ЦПК України.

За ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанова Рахівського РВП ГУНП України №223427 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КУпАП, грунтується на вищезаначених протоколах лабораторних досліджень, отже не є належним та допустимим доказом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крімвипадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав механізм захисту порушеного права має бути співмірним із самим порушеним правом. Позовна вимога має бути такою, що раціонально відновить порушене право позивача, при цьому така вимога має бути доцільною в межах конкретного спору та співмірною із характером спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами наявність перешкод у користуванні його майном з боку відповідача та обгрунтованість вимоги про припинення його господарської діяльності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд залишає судові витрати зі сплати судового збору за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 14, 19, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 321, 319, ч.1 ст.383, 391 ЦПК, ст.319 321, 328 ЦК, ст.ст.2, 20, 116, 118, 79-1, 153, 158, Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд-

ВИРІШИВ:

Провадження у позовній вимозі про визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради від 16.02.2020 №76 «Про затвердження детального плану забудови території в АДРЕСА_1 », яким затверджено детальний план території громадянину ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0570 га з кадастровим номером :09:002:0362 закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради від 18.03.2021 №425 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та змінено цільове призначення земельної ділянки, площею 0,0570 га, з кадастровим номером земельної ділянки :09:002:0362 із земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у землі для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (будівництво та обслуговування автомийки) громадянину ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_2 та усунення перешкод в користуванні ОСОБА_1 належним йому на праві власності нерухомим майном, а саме: об`єктом житлової нерухомості, розташованим на земельній ділянці з кадастровим номером :09:002:0468, площею 0,05 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови ( АДРЕСА_1 ), шляхом припинення діяльності автомийки самообслуговування і заборони ОСОБА_2 вчиняти діяльність щодо роботи мийки самообслуговування на земельній ділянці з кадастровим номером :09:002:0362 загальною площею 0,0570 га відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

-Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області, , місцезнаходження: 90630, с-ще Ясіня, вул. Борканюка, №7, Рахівського району, Закарпатської області.

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2024 року.

Головуюча: Марусяк М.О.