ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7545/24 Справа № 180/1103/24 Головуючий у першій інстанції: Нанічкіна Н. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року по справі за заявою Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року відмовлено Дніпропетровській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України»посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, за вказаними параметрами особу не знайдено, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу,

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що у травні 2024 року Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України»звернулось до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 2665,31 грн та витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 242,24 грн.

Згідно відповіді №618393 від 31.05.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами ПІБ: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 - особу не знайдено (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу (ч.9 ст. 165 ЦПК України).

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Виходячи з викладеного, встановивши, що отримана судом першої інстанції інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника, що є обов`язковою умовою для видачі судового наказу, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі ч.9 ст. 165 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернувся до компетентних органів із запитом про місце реєстрації (перебування) боржника суперечать встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування правових висновків Верховного Суду у справі №638/1988/17 від 10.04.2019 року про те, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, зокрема, спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, є безпідставними, оскільки зазначені правові висновки стосуються справ позовного провадження, в яких судом вирішується спір між сторонами. Разом з тим, наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення районним судом норм норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Враховуючи викладене, стягувач, встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 25 грудня 2024 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова