Провадження № 2/947/703/24
05.02.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Грабової Т.П.,
Ухвалою від 13.10.2023 провадження у справі відкрито.
До судового засідання сторони не з`явились.
Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки до судового засідання не сповістив, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надав.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 14 листопада 2020 року в м. Одесі на вул.Посмітного сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ford Fiesta д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок даної ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту №207/20-Тз/0 від 15.05.2020, якій був укладений ПрАТ СК «Арсенал Страхування», щодо автомобіля марки «Ford Fiesta д.н. НОМЕР_2 , згідно з якім, позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу.
Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту №207/20-Тз/0 від 15.05.2020 звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
Заява була розглянуто, та позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 104986 грн. за відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу «Ford Fiesta д.н. НОМЕР_2 (101227 гривень на відновлення пошкодженого автомобіля «Ford Fiesta д.н. НОМЕР_2 , а 3759 гривень зараховано в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу).
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, якій виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальній за завдані збитки.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування шкоди, заподіяної третій особі при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги ПрАТ СК «Арсенал Страхування» доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 2684 гривень також підлягають задоволенню.
Керуючись ст.12,18,19,81,82,178,187,211,247,258,259,274-279,280-282,354-355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимогиПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.