Справа № 669/626/23
Провадження № 2/685/29/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року смт Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи його тим, що в 2021 році він важко захворів і тривалий час лікувався у Летичівській районній лікарні з діагнозом - гангрена ноги. У його володінні є автомобіль «Жигулі» ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , якого він залишив в гаражі господарства. Через два дні йому подзвонили і повідомили, що ОСОБА_3 взяв без дозволу його автомобіль, який знаходився в домашньому гаражі, та потрапив у аварію і сильно пошкодив автомобіль. Про дану ситуацію він повідомив в службу 102, і після чого ОСОБА_3 завірив його, що він автомобіль відремонтує. Відповідно до відповіді сектору поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП від 13.07.2022 було встановлено відсутність події будь-якого правопорушення, однак є ознаки цивільно-правового спору з приводу відшкодування завданої майнової шкоди. ОСОБА_3 автомобіль не відремонтував, а оскільки він є інвалідом і потребував користування автомобілем, змушений був за власні кошти відремонтувати автомобіль. Всього на ремонт автомобіля він витратив 12321 грн. Вважає, що ОСОБА_3 винен у заподіянні йому матеріальної шкоди, а тому він має право вимагати відшкодування понесених витрат на ремонт автомобіля. Крім того, зазначив, що неправомірними діями ОСОБА_3 йому заподіяно моральну шкоду, адже автомобіль для нього не є і ніколи не був предметом розкоші, а річ, яка необхідна для пересування, йому важко ходити, тому він користувався автомобілем, а коли при лікуванні йому ампутували ногу, то взагалі автомобіль для нього став єдиним способом пересування. Перебуваючи в лікарні у важкому стані, він отримав ще додатковий стрес, що йому пошкодили автомобіль. Також відповідач його обманював про те, що відремонтує пошкоджений автомобіль, що було принизливо та образливо для нього. Тому вважає, що йому завдано не лише матеріальну, але і моральну шкоду в сумі 10 000 гривень. На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача на його користь завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 12321 грн та 10 000 грн моральної шкоди.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, до суду повернулося рекомендоване повідомлення із відміткою органу поштового зв`язку «відповідач відсутній за вказаною адресою» , до суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ст.23 Цивільного кодексу України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до ч.2 цієї статті моральна шкода полягає:у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізособа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізособи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В судовому засіданні встановлено, що у листопаді 2021 року, в час, коли позивач перебував у лікарні, відповідач, користуючись автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , яким володіє позивач ОСОБА_2 , пошкодив вказаний автомобіль і зобов`язався його відремонтувати (що підтверджується матеріалами перевірки №150 за заявою ОСОБА_2 від 29.06.2022, наданими сектором поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області). 23.05.2022 року ОСОБА_2 присвоєно другу групу інвалідності довічно. Згідно розписки від 30.01.2023 ОСОБА_2 оплатив ОСОБА_4 6 000 грн за ремонт двигуна автомобіля ВАЗ 2106.

Суд критично оцінює надані в якості доказу витрат на ремонт автомобіля акт здачі-прийняття виконаних робіт та товарні чеки на купівлю запчастин, оскільки ні у акті, ні у товарних чеках не вказано прізвище платника, та не надано доказів, що саме ці запчастини необхідні були для ремонту автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки позивач є інвалідом 2 групи довічно у зв`язку із ампутацією ноги, суд вважає, що пошкодження двигуна автомобіля призвело протягом тривалого часу до відсутності автомобіля як засобу пересування позивача , що заподіяло позивачу моральну шкоду, яку суд оцінює у 3000 грн.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» , від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ, ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн судового збору.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 23, 1167, 1166 ЦК України, ст. 12,13, 81, 264-265 ЦПК України, райсуд

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 6000 грн (шість тисяч грн) матеріальної шкоди та 3000 грн (три тисячі грн) моральної шкоди та в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча