ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1041/22
Провадження № 2-др/483/5/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2024 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Рак Л.М.
за участю секретаря Гречки С.Є.,
позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Афенді В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в особі її законного представника ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя та визначення частки померлого у спільній сумісній власності, щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу,
05 листопада 2024 року ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачки відмовлено.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник адвокат Мишковська Т.М. в судовому засіданні 05 грудня 2024 року вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. В дане судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Мишковська Т.М. не з`явились, представником відповідачів до суду надані письмові пояснення в яких представник просила про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та без її участі, в яких також представник зазначила, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі. Крім того, представником в поясненнях зазначено, що заява про ухвалення додаткового рішення направлялась до суду за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» і представник просить врахувати, що особливістю направлення заяв, клопотань через «Електронний суд» є неможливість зазначення двох та більше заявників. Однак в даній справі вона представляє двох учасників справи, а саме ОСОБА_2 та Пасікову Н.В., які є відповідачами у справі. Крім того, представник зазначила, що всім учасникам справи, в тому числі і позивачці було направлено паперовий носій даної заяви в якому вказано заявниками обох відповідачів, в інтересах яких вона діє.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Афенді В.П. в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що в заяві про ухвалення додаткового рішення заявником зазначено лише ОСОБА_2 , тому вимоги, щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_3 є нікчемними, крім того заявником документально не доведено які саме витрати понесені на правничу допомогу, опис виконаних робіт наданий до заяви про ухвалення додаткового рішення не містить, яка саме допомога надавалась заявнику і іншому відповідачу, не надано акт приймання-передачі наданих послуг та розрахунку витрат.
Співвідповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в особі її законного представника ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши подану представником відповідачів заяву та додані до неї документи, письмові пояснення, суд дійшов наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.
За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.
За правилами п. 1 ч. 2, ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи слідує, що 19 січня 2023 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвокатом Мишковською Т.М. укладено договори № 04/23 та № 05/23 про надання правничої допомоги на представництво інтересів відповідачів в судах України.
За умовами договору, адвокат бере на себе зобов`язання здійснювати представництво клієнта та надавати йому інші види професійної правничої допомоги.
З матеріалів справи як вже зазначалось представником відповідачів подавався відзив на позовну заяву, а також подавалось клопотання про виклик свідків, крім того, представник відповідачів брала участь у судових засіданнях у справі 18 квітня, 15 травня, 07 вересня, 22 листопада 2023 року, 06 березня, 05 та 25 червня, 23 серпня, 05 листопада 2024 року.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договорів про надання правничої допомоги № 04/23 та № 05/23 від 09 січня 2023 року здійснювала адвокат Мишковська Т.М.
26 червня 2024 року додатковими угодами № 1 та № 2 до договорів про надання правничої допомоги № 04/23 та № 05/23 від 09 січня 2023 року, сторони домовились змінити додаток № 1 до договорів про надання правничої допомоги № 04/23 та № 05/23 від 09 січня 2023 року та викласти його в наступній редакції:
2. Оплата здійснюється шляхом сплати авансу в сумі 5000 грн. під час підписання договору.
3. Решта суми сплачується на протязі трьох днів після постановлення рішення судом першої інстанції у справі № 483/1041/22.
Інші умови договору про надання правничої допомоги № 04/23 та № 05/23 від 09 січня 2023 року залишаються без змін (т. 2 а.с. 194, 199).
Визначаючи розмір, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Отже, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
При цьому суд враховує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру тощо.
Крім того, щодо посилання представника позивачки на те, що в заяві про ухвалення додаткового рішення заявником зазначено лише ОСОБА_2 суд зазначає наступне. Так, з наданої позивачкою для огляду в судовому засіданні заяви про ухвалення додаткового рішення, яку вона отримала в паперовому вигляді від представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Мишковської Т.М. вбачається, що дійсно в заяві вказано заявниками обох відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інтереси яких й представляла адвокат Мишковська Т.М. в даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 246, 270 ЦПК України,
Заяву представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в особі її законного представника ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя та визначення частки померлого у спільній сумісній власності, щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення складено 23 грудня 2024 року.