Справа № 703/6092/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Прилуцький В.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 4104431 від 14 лютого 2022 року в розмірі 80312 грн. 41 коп.

Позов мотивований тим, що 14 лютого 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №4104431, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики), сплатити проценти та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 80312 грн. 41 коп., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 65312 грн. 41 коп. заборгованість за відсотками. 02 листопада 2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01.11.2022, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «МАНІФОЮ», в тому числі, і до відповідача за договором позики № 4104431 від 14 лютого 2022 року. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною, тому він просить стягнути її з відповідача у судовому порядку. В позовній заяві представник позивача просив суд проводити розгляд справи у його відсутність.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву відповідно до якого останній позовні вимоги визнав частково, просить суд задовольнити позовні вимог частково, а саме 20820 грн., з яких 15000 грн. тіло кредиту, 5820 грн. 75 коп. відсотки за користування кредитом. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відсотки повинні нараховуватись в строк, передбачений в договорі для повернення кредиту, а нарахування відсотків поза даним строком не допускається.

Від представника ТОВ «ФК «Кредит Капітал» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача вважає, що відповідач повинен сплачувати відсотки за вказаний у позові період, оскільки підписав договір позики та погодився із викладеними із ним умовами, зокрема і щодо сплати відсотків.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225.

14 лютого 2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №4104431, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики), сплатити проценти та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору.

Згідно до п. 4 паспорту позики процентні ставки за позикою встановлюються договором позики, є незміними та діють протягом усього строку дії такого договору. Загальні витрати за позикою 5820 грн. 75 коп., орієнтована загальна вартість позики для споживача за весь строк користування позикою 20820 грн. 75 коп., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 5303 акційна, 29654 базова.

Згідно з п. 2.5. кредитного договору, позика надається позичальнику в день підписання сторонами цього договрпу шляхом безготівково переказу на банківських рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

Позивачем в порядку встановленому п. 2.5 договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 15000 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальний дата центр» від 20 серпня 2024 року.

ТОВ «МАНІФА» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало повністю, натомість відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк.

02 листопада 2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 02-11/2022, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «МАНІФОЮ», в тому числі, і до відповідача за договором позики № 4104431 від 14 лютого 2022 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 02-11/2022 від 02 листопада 2022 року від ТОВ «МАНІФА» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право вимоги за договором позики від 14 лютого 2022 року № 4104431 де боржником є ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 516 ЦК України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторовіє належним виконанням.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 14 лютого 2022 року станом на 02 листопада 2022 року становить 80312,41 (вісімдесят тисяч триста дванадцять гривень, 41 копійка), а саме: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн. та заборгованість за відсотками 65312,41 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не спростовано обставини щодо факту укладення ним зі сторони позичальника кредитного договору, факту належності відповідачу платіжної картки, на яку було перераховано кредитні кошти, та факту отримання ним в межах договору кредитних коштів в розмірі 15000 грн від ТОВ «МАНІФА» через платіжний сервіс «iPaу.ua».

Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 15000 грн. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню.

Що стосується заборгованість за нарахованими процентам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

При цьому як вбачається з кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів за користування позикою (неправомірного користування позикою), за кожень день такого неправомірноо користування нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі 1,01 % від суми позики.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.

Отже, враховуючи положення договору позики № 4104431 від 14 лютого 2022 року, останній укладений строком на 30 днів, тобто до 16 березня 2022 року, тому ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 16 березня 2022 року включно.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 4104431 від 14 лютого 2022 року позивачем здійснювався розрахунок заборгованості за несплаченими відсотками у період з14 лютого 2022 року по 02 листопада 2022 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку та паспорту позики проценти, передбачені умовами кредитного договору до 16 березня 2022 становлять 5820 грн. 75 коп.

Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заборгованість по нарахованих процентах за користування позикою, що розрахована позивачем з 17 березня 2022 року по 02 листопада 2022 року виходить за межі строку користування позикою.

Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано.

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 20820 грн. 75 коп. (15000 грн. - сума кредиту за договором + 5820 грн. 75 коп. - проценти за користування кредитом за період з 14 лютого 2022 року по 16 березня 2022 року), внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 7205 від 05 листопада 2024 року.

Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 25,92 % (20820,75х100:80312,41), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 25,92 % від сплаченої суми витрат, що становить 627 грн. 89 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, ), заборгованість за договором позики № 4104431 від 14 лютого 2022 року в сумі 20820 грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 627 грн. 89 коп., а всього 21448 грн. 64 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький