РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

31 липня 2024 року АТ «ПУМБ» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 20.12.2020 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом в розмірі 3000 грн. В подальшому, кредитний ліміт було збільшено до 35000 грн. За час користування кредитними коштами ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору № 2 від 20.12.2020 року, у зв`язку з чим у нього станом на 04.06.2024 року виникла заборгованість в загальному розмірі 63742,21 грн., з яких: 34 995,90 грн. заборгованість за кредитом; 28 746,31 грн. заборгованість за процентами. Письмова вимога про сплату кредитної заборгованості відповідачем виконана не була.

Враховуючи наведене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2 від 20.12.2020 року в сумі 63742,21 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 13.08.2024 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28 серпня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому на просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимого. На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження укладення договору між ним та АТ«ПУМБ», отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Відсутність підпису позичальника на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначені в заяві на видачу кредиту про ознайомлення позичальника і відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом позичальника, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження позичальника саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Вважає, що кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися. При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Також, до позовної заяви позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що він, ОСОБА_1 , розумів саме збільшення кредитного ліміту з 3000 гривень до 35000 грн. Умови та правила про надання банківських послуг, що були актуальні на грудень 2020 року та з якими нібито він ознайомлений в письмовій формі, на офіційному сайті позивача відсутні.

Щодо наданого розрахунку заборгованості зазначає, що він не є первинним документом. Виписка оформлена з порушенням вимог документообігу, не засвідчена належним чином, не відповідає вимогам які пред`являються до офіційного документу, і не може слугувати доказом у справі.

Крім того зазначає, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршення справ економічного становища України, Верховною Радою України було ухвалено Закон №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів, актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Новий закон передбачає, що на час дії воєнного стану та в тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування споживач не буде нести відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом; споживач звільняється від обов`язку сплати штрафу пені та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, прострочення зобов`язання за таким кредитом; штрафи, пені та інші платежі нараховані після 24.02.2022 сплата яких передбачена договором підлягають списанню. Вважає, що якщо у нього є невиплачений кредит станом на воєнний період, він не нестиме відповідальність за несплату боргу під час воєнного стану, а також в тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

10 жовтня 2024 року від позивача АТ «ПУМБ» надійшла до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач 20.12.2020 звернувся до АТ ПУМБ з метою отримання кредиту. Підтвердженням надання відповідачу кредиту є: паспорт споживчого кредиту від 20.12.2020 року та заява-приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2 від 20.12.2020, які підписані відповідачем. Банк належним чином виконав умови договору надавши ОСОБА_1 грошові кошти у повному обсязі. Ліміт кредитування - 3000 грн, який був в подальшому збільшений до 35000 грн. Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав Заяву, Паспорт споживчого кредиту, які містять усі істотні умови кредитного договору, та фактично отримав грошові кошти. Жодних заперечень не висловлював. Протягом дії договору відповідач користувався кредитними коштами - неодноразово здійснював операції покупки через РОS-термінал, отримував готівкові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У свою чергу, збільшення кредитного ліміту відбувалося відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування, усі складові якого (заява на приєднання, паспорт споживчого кредиту) особисто були підписані відповідачем. Останній із заявою про незгоду зі зміною кредитного ліміту не звертався. Долучена до позовної заяви виписка з особового рахунку відповідача є належним та допустимим доказом щодо надання Банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків, комісії, пені, а також часткового погашення позичальником заборгованості за кредитним договором. Також зазначив, що відповідно до п.7.4 Договору комплексного банківського обслуговування звільнення зобов`язаної сторони від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання будь-якого її зобов`язання за Договором не веде до звільнення цієї сторони від виконання нею всіх інших її зобов`язань, які сторони не визнали такими, що неможливо виконати згідно Договору. Відповідач не надає суду доказів дотримання положень Договору, а тому посилання на форм-мажорні обставини є безпідставним. Проте, відповідач жаліється на відсутність коштів і тому вважає, що має право нічого не робити з метою врегулювання сплати заборгованості шляхом несплати. На думку представника позивача, поведінка відповідача є недобросовісною та спрямованою на нанесення позивачу збитків через неналежне виконання ним договорів та сплату заборгованості. З огляду на наведене, вважає відзив відповідача безпідставним та необґрунтованим, а доводи, зазначені за його змістом, такими, що не заслуговують на увагу суду.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 20.12.2020 між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, внаслідок підписання відповідачем відповідної заяви № 2 .

На підставі заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2 від 20.12.2020 року ОСОБА_1 було видано банківську карту із встановленим кредитним лімітом у розмірі 3000 грн., розмір процентної ставки 47,88% річних, строком на 12 місяців, у якій також вказано, що зі спливом вказаного строку дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав про його скорочення в порядку, визначеному ДКБО.

У Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) вказано, що клієнт підписанням цієї заяви підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщену на сайті ПАТ «ПУМБ» (pumb.ua), в повному обсязі з урахуванням умов наданих усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписанням Заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

20.12.2020 року позивачем також було підписано паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідач відкрив позивачу поточний рахунок та встановив на рахунку кредитний ліміт (овердрафт), який полягає у здійсненні відповідачем платежів за рахунком понад власні кошти позивача у межах наданої банком суми (кредитування рахунку).

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2 від 20.12.2020 року сума кредиту становила 3000 грн. та в майбутньому така сума змінювалася в наступному порядку: 19.04.2021 року сума кредиту збільшилася до 7000 грн.; 19.05.2021 року сума кредиту збільшилася до 12000 грн.; 15.06.2021 року сума кредиту збільшилася до 20000 грн.; 20.08.2021 року сума кредиту збільшилася до 30000 грн.; 22.10.2021 року сума кредиту збільшилася до 35000 грн.; 27.02.2022 року сума кредиту зменшилася до 34039грн.; 03.03.2022 року сума кредиту збільшилася до 35000 грн.

Відповідно пп. 4.3.6.4 п. 4.3. ч. 4 розділу ІІ ДКБО, який є публічною частиною договору, до якого приєднався позивач, підписавши Заяву на приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору, сторони дійшли згоди, що банк (відповідач) має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта (позивача) шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. розділу ІІ цього договору клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.

Відповідно до вказаної умови публічної частини договору сума кредитного ліміту АТ «ПУМБ» була збільшена правомірно, а доводи відповідача про зворотне не відповідає вимогам закону.

При цьому, жодних доказів того, що ОСОБА_1 висловлював незгоду банку з приводу зміни розміру кредитного ліміту, останній в ході розгляду справи не надав.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. У вказаній статті Закону зазначено: «1. Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 2. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.».

Як було встановлено судом, відповідач надав позивачу перед укладенням кредитного договору паспорт споживчого кредиту. Вказаний документ оформлений у формі додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Він містить усі передбачені Законом умови, з якими необхідно ознайомити позичальника перед отримання кредиту. Позивач з ними ознайомився та на підтвердження поставив свій підпис під вказаним паспортом споживчого кредиту. У паспорті споживчого кредиту та Заяві на приєднання до ДКБО зазначена загальна вартість кредиту, стандартна процентна ставка, реальна річна процентна ставка та інші обов`язкові відомості.

На переконання суду, умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2 від 20.12.2020 року є чіткі, зрозумілі, не допускають двоякого трактування, доступні для усвідомлення їх наслідків пересічному громадянину України, а відтак не потребують спеціальних знань у правовій та економічній сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є /мови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 не заперечував щодо тієї обставини, що на виконання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2 від 20.12.2020 року, ним фактично отримано банківську карту на якій було встановлено кредитний ліміт та, що він використовував кредитні кошти.

Останній також не заперечував щодо наявності у нього заборгованості перед АТ «ПУМБ» за вказаним правочином.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2 від 20.12.2020 року, у відповідача станом на 04.06.2024 року виникла заборгованість в загальному розмірі 63 742,21 грн., з яких: 34 995,90 грн. заборгованість за кредитом; 28746.31 грн. заборгованість за процентами.

У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором; стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не спростований; клопотання про призначення судово-економічної експертизи стороною відповідача не заявлялося.

Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким розрахунком самого відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо необґрунтованості розміру заборгованості, оскільки такі доводи спростовуються наданими позивачем виписками по особових рахунках позичальника ОСОБА_1 .

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо того, що він не несе відповідальності за несплату боргу під час воєнного стану, з таких підстав.

Дійсно, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6-1 такого змісту:

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Проте, позивач у своєму позові не вимагає від відповідача сплати неустойки (штрафу, пені) або інших платежів за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) відповідачем зобов`язань за договором, а лише просить стягнути заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за процентами за користування кредитом.

Суд наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Така правова позиція висловлена в постанові ВС від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18.

З огляду на наведене, суд вважає в повній мірі обґрунтованими позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у свою чергу будь-які заперечення відповідача фактично ґрунтуються на його припущення, оскільки жодних доказів на обґрунтування своєї позиції останній суду не надав.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1, п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 3,4,5,10,12,13,81,89,141,247,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за Кредитним договором № 2 від 20.12.2020 в сумі 63 742 (шістдесят три тисячі сімсот сорок дві) гривні 21 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 23.12.2024.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (04070,

м. Київ, вул. Андріївська, 4, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ;

Головуючий А.М.Лутай