Справа №390/2502/24
Провадження №2-з/390/8/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Гершкул І.М.,

при секретарі Лазаренко А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самотійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю ''Експрес-Страхування'', про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самотійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю ''Експрес-Страхування'', про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачем подано суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль ''Fiat Doblo'', реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . Вимоги заяви про забезпечення позову обґрунтовано тим, що вказаний автомобіль належить на праві власності відповідачу, позивачем подано до суду позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ціна позову 224132,76 грн., із доданих до позовної заяви додатків вбачається, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивачеві завдано значної матеріальної та моральної шкоди, яка не відшкодована, відповідачем не вчиняється жодних дій, які свідчили б про його намір здійснити таке відшкодування. Відповідач може відчужити належне йому майно, щоб уникнути реального виконання судового рішення, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів за захистом і поновленням яких позивач звернулася до суду.

Зваживши доводи заяви про забезпечення позову, дослідивши письмові матеріали, якими її обґрунтовано, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст.149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. ''Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову'' роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову судом встановлено, що звертаючись до суду з заявою про застосування заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль, який на праві власності належить ОСОБА_2 , позивач не навела правових підстав забезпечення позову саме шляхом накладення арешту, не надала докази на підтвердження необхідності забезпечення позову саме у такий спосіб, а застосування такого виду забезпечення позову може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності. Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника та передачі на зберігання іншим особам. З огляду на викладене, суд, враховуючи відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та баланс інтересів сторін, приходить до висновку, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на автомобіль, в даному випадку не є співмірним заявленим позовним вимогам, невиправданим і таким, який обмежує права відповідача на мирне користування майном. Крім того, заяву не обґрунтовано належними та достатніми матеріалами. Зокрема, заява не містить достатнього обґрунтування та доказів, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. До заяви про забезпечення позову не долучено будь-яких матеріалів, які можуть прямо чи опосередковано підтвердити викладені у заяві обставини та припущення.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самотійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю ''Експрес-Страхування'', про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул