ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/189/24 Справа № 710/1555/23
УХВАЛА

про роз`яснення постанови

24 грудня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Винник І. М.,

розглянувши заяву Державної казначейської служби Українипро роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди внаслідок незаконного переслідування,

в с т а н о в и в :

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури та Головного Управління Національної поліції в Черкаській області задоволено частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07 березня 2024 року в частині вирішення питання судових витрат скасувано та ухвалено нове.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

В іншій оскаржуваній частині рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07 березня 2024 року залишено без змін.

Державна казначейська служба Українизвернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року.

Зазначивши, що як вбачається з мотивувальної частини постанови Черкаського апеляційного суду від 23.05.2024 суд апеляційної інстанції виснував, що суд першої інстанції не врахував, що за приписами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07.03.2024 підлягає скасуванню в частині стягнення судових витрат.

Згідно резолютивної частини зазначеного судового рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що рішення Шполянського районного суду Черкаської області 07.03.2024 в частині вирішення питання судових витрат скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Державна казначейська служба України просила роз`яснити постанову Черкаського апеляційного суду від 23.05.2024 визначивши, що рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07.03.2024 скасоване в частині стягнення судових витрат, зокрема: в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та в частині стягнення в дохід держави з відповідачів судового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про задоволення вимог заявника, з огляду на наступне.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (ч. 1 ст. 271 ЦПК України).

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ч. 2 ст. 271 ЦПК України).

Як свідчить тлумачення ч. 1 та 2 ст. 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною 2 ст. 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції, зважаючи на доводи заявника, вважає правильним роз`яснити наступне.

З мотивувальної частини постанови Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року вбачається, що за наслідками апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог про відшкодування судових витрат на правничу допомогу понесених у суді першої інстанції.

Щодо відшкодування судових витрат на оплату судового збору в мотивувальній частині постанови від 23 травня 2024 року вказано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи позивач, звертаючись до суду з позовом, послався на те, що його звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Суд першої інстанції, за наслідками розгляду позову, дійшов висновку, що зважаючи на те, що суд задовольнив позовні вимоги на суму 481283,33 грн, що становить 88 % від загальної суми позову 547568,23 (481283,33+51000,00+15284,90), розмір судового збору який мав бути сплачений при подачі позову становить 1% від суми позову, тобто 5475,68 грн, відтак розподілу підлягала сума судового збору в розмірі 4818,60 грн (88% від загальної суми) по 1606,20 грн з кожного відповідача на користь держави.

Проте, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що за приписами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відтак, апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури та Головного Управління Національної поліції в Черкаській області підлягають до частково задоволення, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07 березня 2024 року підлягає скасуванню в частині стягнення судових витрат.

Враховуючи викладене, в контексті обставин даної цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви Державної казначейської служби України та надання роз`яснення, що постановою Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року встановлено, що рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07 березня 2024 року підлягало скасуванню в частині стягнення судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу), водночас, враховуючи вимоги приведеного законодавства, та того, що судовий збір в даних правовідносинах не стягується, ухвалюючи нове рішення в приведеній частині, було відмовлено саме в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, що і відображено в резолютивній частині постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 271 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Державної казначейської служби України задовольнити.

Роз`яснити, що постановою Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2024 року скасовано рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 07 березня 2024 року в частині вирішення питання судових витрат.

Ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Враховуючи мотивувальну частину постанови суд апеляційної інстанції з посиланням на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» прийшов до висновку, що судовий збір в даних правовідносинах не стягується.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 24 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков