Справа № 499/472/24
Номер провадження 2/504/2097/24
25.12.2024с-ще Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Литвинюк А.В.,
секретаря судового засідання Батяла М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортне) страхове бюро України в особі представника Тодавчич Світлани Михайлівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 16.05.2024 року цивільну справу направлено до Комінтернівського районного суду Одеської області за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В.
Ухвалою суду від 28.06.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України.
В судове засідання, призначене на 25.12.2024 року представник позивача Тодавчич С.М. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, однак, 03.07.2024 року звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали суду та судових повісток на адресу реєстрації, яка підтверджується відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.05.2024 року, однак, у призначене судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст.128 1ІПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.
Приймаючи до уваги, що судова повістка була отримана відповідачем особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.
При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, оскільки, надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.09.2022 року приблизно о 12:30 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес МЛ 320», державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №93 а по вул. Семена Палія в місті Одесі, не впевнився в відсутності перешкоди та допустив наїзд на автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв позаду, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.09.2022 року в силу презумпції судового рішення додатковому доказуванню не підлягає.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», поліс №АТ/1998255 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим 05.09.2022 року власник пошкодженого автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та 10.10.2022 року звернувся з заявою про отримання відшкодування шкоди.
Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на визначення розміру шкоди у розмірі 1559,94 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №935690 від 08.11.2022 року.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За правилами п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з ч.2 п.22.1 ст.22 Закону України, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до п.п.38.2.1,38.2 ст.38 Закону України, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з приписами ст.ст.77,78 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими, зокрема, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, в даному випадку поясненнями сторін.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на те, що обставини на які посилався представник позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача виплаченої останнім суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 9378,40 грн, а також понесених додаткових витрат на залучення експерта для визначення розміру шкоди у розмірі 1559,94 грн.
Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.2,4,5,6,76-78,81,141,263-265,279,280-282,352,354 ЦПК України, ст.ст. 22,1187,1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позовні вимоги Моторного (транспортне) страхове бюро України в особі представника Тодавчич Світлани Михайлівни до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Литвинюк А. В.