Справа №534/2611/24
Провадження №2/534/781/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Солохи О.В.

за участі: секретаря судового засідання Гончар С.Т.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає визнати незаконною відмову Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області у передачі ОСОБА_1 в приватну власність квартири АДРЕСА_1 , що оформлена листом Органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №20-10/23 від 22.05.2024. Зобов`язати Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області оформити приватизацію квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що з 08.05.1998 по теперішній час вона зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Маючи на меті приватизувати вказану квартиру позивач звернулась до органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради, яким у наданні дозволу на оформлення передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_1 було відмовлено в зв`язку з відсутністю копії ордера на зазначене житлове приміщення.

Вважаючи підстави відмови у приватизації необґрунтованими, позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права шляхом пред`явлення відповідного позову.

Ухвалою Комсомольського міського суду від 29.10.2024 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.12.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Представник Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності. За результатами розгляду справи прохав прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Третя особа ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне.

Згідно відповіді виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області за Вих. № 20-10/23 від 22.05.2024 на прохання ОСОБА_1 про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1 , їй повідомлено, що для подальшого розгляду питання передачі в приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_2 потрібна наявність копії ордера на жиле приміщення, передбаченого п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 (а.с.14)

Відповідно до договору № 24 на оренду з правом викупу квартири АДРЕСА_1 , АТ ЗТ концерн «Інкомбуд» та ОСОБА_2 уклали цей договір про наступне. Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду квартиру АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що квартира береться в оренду з наступним викупом, орендатор погашає щомісячно в розмірі 1/24 частини вартість квартири заробітною платою, шляхом утримання із заробітної плати, після повної виплати вартості квартири оформляється договір купівлі-продажу і квартира переходить у власність Орендатора. Вартість квартири 1460 доларів США, згідно наказу №229 від 03.11.1997 и наказу №2540 від 21.11.1997 (а.с.13).

Згідно довідки № 1 від 02.01.2020 виданої ТВБВ №10016/068 м. Горішні Плавні, ОСОБА_1 в списках на приватизацію значиться за доп.сп. ОСББ «Будівельник» від 02.01.2020 ( АДРЕСА_2 ). Житловий чек не використала (а.с.4).

Відповідно до довідки №304 від 25.04.2024 ОСОБА_1 значиться в списках на приватизацію по доп. списку - ОСОБА_3 від 14.11.1994 за адресою: АДРЕСА_3 , що зберігаються в ТВБВ №10016/068 просп. Героїв Дніпра, 54. Станом на 25.04.2024 приватизаційний депозитний рахунок не відкривався (а.с.10).

Як убачається з довідки виданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 з 08.05.1998 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки №20-11/1893 від 08.04.2024 виданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 була зареєстрована за такими адресами: з 01.08.1990 по 12.02.1993 АДРЕСА_4 , з 12.02.1993 по 13.10.1995 АДРЕСА_3 , з 13.10.1995 по 08.05.1998 АДРЕСА_5 (а.с.9).

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 18 Конвенції обмеження, які дозволяються нею щодо згаданих прав та свобод, можуть застосовуватися тільки з тією метою, з якою вони передбачені.

Набуття квартири у приватну власність пов`язане із майновим правом у контексті тлумачення Європейським Судом з прав людини ст. 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини поняття майно, оскільки існує у вигляді вимог, стосовно яких позивач наводить доводи, що він має принаймні законні сподівання (котрі ґрунтуються на законодавчих нормах) на набуття права володіння, користування, розпорядження. Такі сподівання виникли у позивачів з моменту надання їм житла в користування та його виключення із числа службового.

Згідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо вона дотримала всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей.

Таким чином, відмова Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (в особі органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради) у приватизації спірного житлового помешкання перешкоджає реалізації «правомірних (законних) очікувань» позивача на її право на приватизацію житла, що порушує суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси позивача.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно з ст.9 ЖК України , громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Частинами 4-5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із положеннями ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до п.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно з п.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірний будинок позивача не розповсюджується.

Згідно із ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян визначено відповідним Положенням, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009.

Тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Схожого за змістом правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 у справі № 200/18858/16-ц, постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19 та постанові від 26 лютого 2024 року у справі №344/12427/21.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.

Ненадання заявником ордеру на квартиру та не укладання договору найму не може бути єдиною підставою для відмови у приватизації житла (постанова ВС від 24 лютого 2021 року у справі № 296/4642/19 , від 26 лютого 2024 року у справі №344/12427/21).

Відповідно до пункту 17 Положення № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Законність проживання позивача у спірному приміщенні ніким не спростована та не заперечувалась.

З моменту реєстрації позивача в квартирі її право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем не оскаржувалось, відповідні докази не подавались.

При цьому, відсутність ордеру позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. . У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, процесуальним законом суду надано право здійснювати захист порушених прав і законних інтересів, способами захисту виходячи із їх ефективності.

Відповідно до п. 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З урахуванням викладених обставин, та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживає в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, доцільним задовольнити позовні вимоги позивача, та визнати незаконною відмову Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо приватизації (передачі у приватну власність) ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 оформленою листом органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.05.2024 №20-10/23 тазобов`язати Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області вчинити дії щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконною відмову Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо приватизації (передачі у приватну власність) ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 оформленою листом органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.05.2024 №20-10/23.

Зобов`язати Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області вчинити дії щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , адреса: 39800, Полтавська область, Кременчуцький район, м.Горішні Плавні, вулиця Миру, 24.

Суддя О.В.Солоха

Повний текст рішення складено 24.12.2024.