Провадження № 2/752/1297/24
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
13 грудня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Нікушина Валерія Сергіївна до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позбавлення батьківських прав,-
12 червня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано.
Відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою, вона самостійно піклується та утримує доньку, тому змушена звернутися до суду з даним позовом з приводу стягнення з нього аліментів. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має. Стягнення за виконавчими документами з нього не справляються. ОСОБА_2 офіційно не працює, має мінливий, не постійний заробіток.
Відповідач зовсім не цікавиться дитиною, не піклується про неї, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не провідує її, ніколи не поцікавиться, як росте його дитина, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, не забезпечує здобуття нею загальної середньої освіти, матеріальної допомоги для гідного розвитку доньки не надає, не цікавиться її духовним, фізичним і соціальним розвитком.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 січня 2024 року відкрито провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження .
Підготовче провадження у справі закрито 29.05.2024 року
У судовому засіданні сторони відсутні.
Позивачка просила розглянути справу за її відсутності, повідомила суд, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов, будь-які клопотання на адресу суду від останнього не надходили.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являвся, поважності причин неявки суду не повідомляв. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
Третя особа - Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду клопотання про залучення висновку та про розгляд справи без участі представника Служби, а також висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.05.2024 року.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи.
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 11).
У вказаному свідоцтві про народження матір`ю зазначена ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_2 .
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.09.2015 року у справі № 215/3836/15-ц шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , укладений 12.06.2009 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 299, розірвано (а.с. 18).

07.09.2018 року позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

Як вбачається з довідки Очаківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 Очаківської міської ради Миколаївської області від 27.06.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованка 2-го класу з 01.09.2017 року. Батько дитини, ОСОБА_2 дійсно не бере участі у вихованні дитини: навчанням дівчинки не цікавиться, школу не відвідує, батьківські збори не відвідує, не бере участь у житті та розвитку школи (а.с. 23).

Згідно з висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-6747 від 23.05.2024 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання з`ясовано, що умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені належним чином. Фахівцями Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб встановлено, що в помешканні дотримані санітарно-гігієнічні норми. Продукти харчування наявні в достатній кількості. Базові потреби дитини мати задовольняє в повній мірі. Мати відповідальна, має високий батьківський потенціал. Малолітня ОСОБА_3 навчається в ліцеї «Голосіївський» № 241, має високий рівень навчальних досягнень. Мати, ОСОБА_1 , надала підтверджуючі документи, що працевлаштована та має стабільний дохід, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 36-38).

Під час спілкування з психологом Центру малолітня дитина ОСОБА_3 розповіла, що наразі проживає разом з матір`ю, стосунки з матір`ю дитина описує як щирі і відверті, стосовно біологічного батька ОСОБА_9 повідомила, що батьки розлучились, коли їй було приблизно 2 роки. Батько не приймав участі в її житті та виховному процесі, на теперішній час дівчинка не пам`ятає як батько виглядає та не знає про нього жодної інформації (а.с. 36-38).

Батько, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36-38).

Таким чином, зважаючи на викладене, орган опіки та піклування вважає, що така поведінка батька по відношенню до своєї дитини свідчить про невиконання ним обов`язків, передбачених частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Отже, керуючись чинним законодавством та рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 9 від 15.05.2024 року), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 38).

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи судом, сплачений при зверненні в суд з позовом, слід стягнути на користь позивачки з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 141, 150, 164, 166, 244 Сімейного кодексу України, ст. 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141, 258-260, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Нікушина Валерія Сергіївна до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі - 1073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк