Провадження №2-о/592/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Перев`язки К.А., заявника - ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИАВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 10.07.1978 року російською мовою в якій його прізвище з « ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_2 » належить йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву обгрутовує тим, що він ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області з питанням підготовки документів для оформлення пенсії. При аналізі наданих ним документів у Головному управлінні Пенсійного фонду виявили неточності в оформленні титульної сторінки трудової книжки, а саме: на титульній сторінці трудової книжки відсутні підстави внесення запису про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». Так, відповідно до його паспорта громадянина України (№ НОМЕР_2 ) та РНОКПП (№ НОМЕР_3 ) його прізвище зазначене як « ОСОБА_3 »; відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (Серії НОМЕР_4 ), заповненого на російській мові його прізвище зазначене як « ОСОБА_2 », таке саме прізвище « ОСОБА_2 » зазначене і в військовому квитку (Серії НОМЕР_5 ), заповненому на російській мові. Проте, в його трудовій книжці (серія НОМЕР_1 ), яка заповнена 10.07.1978 на російській мові, його прізвище спочатку зазначене як « ОСОБА_2 » та виправлено на « ОСОБА_2 », що і викликало певні сумніви у працівників Головного управління Пенсійного Фонду України при прийнятті його документів. У зв`язку з вказаними розбіжностями та виправленнями в написанні його прізвища в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , у нього виникли ускладнення при оформленні на пенсію за віком, оскільки вказані розбіжності у написані прізвища в трудовій книжці були виявлені працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Встановлення даного факту породжує у нього право на пенсійне забезпечення. Встановлення факту належності йому трудової книжки серія НОМЕР_1 породжує у нього право на включення до його трудового стажу періодів роботи, записи про які містяться в цій трудовій книжці, що вплине на право отримувати пенсію. Іншим шляхом ніж судовим встановити даний факт не представляється можливим. У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що трудова книжка серії НОМЕР_6 , заповнена 10.07.1978 року російською мовою з виправленням його прізвища належить йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту йому належності трудової книжки підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву в якій зазначили, що згідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження (пункт 2.11.). Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (пункт 2.12.). Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 2.13.). Аналогічні норми існували в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постаново Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 №412 року, яка не застосовуються з 29.07.1993 року. До заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа Заявником має бути надано докази того, що він звертався до останнього місця роботи із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці про його ім`я, а йому було відмовлено у внесенні таких змін або його заява залишилась без відповіді. Разом з тим, законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку. Просили суд розглядати справу без участі їх представника.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд установив, що відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_2 та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 прізвище заявника зазначене як « ОСОБА_3 » (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , заповненого на російській мові прізвище заявника зазначене як « ОСОБА_2 », таке саме прізвище « ОСОБА_2 » зазначене і в військовому квитку ОСОБА_1 Серії НОМЕР_5 , заповненому на російській мові (а.с.4).

У військовому квитку прізвище заявника зазначено на російській мові як " ОСОБА_2 ".

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області з питанням підготовки документів для оформлення пенсії. Однак, у Головному управлінні Пенсійного фонду виявили неточності в оформленні титульної сторінки трудової книжки ОСОБА_1 , а саме: на титульній сторінці трудової книжки відсутні підстави внесення запису про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Так, в трудовій книжці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , яка заповнена 10.07.1978 року на російській мові, прізвище заявника спочатку зазначене як « ОСОБА_2 » та виправлено на « ОСОБА_2 », що і викликало певні сумніви у працівників Головного управління Пенсійного Фонду України при прийнятті моїх документів (а.с.5-10).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 10.07.1978 року російською мовою, в якій прізвище з « ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст.263, 265, 315,316 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 10.07.1978 року російською мовою, в якій прізвище з « ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_7 ;

Заінтересовані особи: Головне управління ПФ України в Сумській області - м.Суми, вул.Берестовська,1, ;

Головне управління ПФ України в Миколаївській області - м.Миколаїв, вул.Морехідна,1, .

Суддя О.А. Котенко