Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., представника відповідача Федьо Т.І., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу №308/12035/24 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради Закарпатської області, третя особа: приватний нотаріус Бугар Наталія Йосипівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Ужгородської міської ради Закарпатської області, третя особа: приватний нотаріус Бугар Наталія Йосипівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, згідно з яким просить визначити ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) додатковий строк протягом шести місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 31.10.2022 року. Ще за життя ОСОБА_2 залишив заповіт, відповідно до якого заповідає квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зважаючи на те, що спадкодавець та спадкоємець проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_2 позивач був переконаний в тому, що прийняв спадщину автоматично, і не повинен звертатися до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Факт спільного проживання підтверджується заявами осіб ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також, позивач не був обізнаний про факт наявності заповіту на його ім`я, і випадково знайшов його у вересні 2023 року, після чого зрозумів, що необхідно звернутися до нотаріуса, щоб оформити документи на спадкове майно. Коли позивач виявив бажання оформити право власності на належне йому за заповітом майно, останній звернувся до приватного нотаріуса Бугар Наталія Йожефівна із заявою про відкриття спадкової справи за померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 . 14.06.2024 року приватний нотаріус Бугар Н.Й. надала постанову №40/02-14/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій вказала про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом (законом) на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , спадкоємцю необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини на підставі рішення суду, та, у разі винесення такого рішення та набрання ним законної сили, звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини, у строки визначені у рішенні суду. Зважаючи на вищенаведене, з метою реалізації своїх прав на спадкове майно, позивач вимушений звертатися до суду із позовного заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Це пов`язано з тим, що позивач був переконаний в тому, що фактичне проживання зі спадкодавцем за однією адресою (в одному будинку) є достатньою підставою для автоматичного прийняття спадщини, на які не поширюються строки визначені ст. 1270 ЦК України. З цієї причини позивачем не подано вчасно заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця спадкоємцем за заповітом, який бажає заявити про своє право є лише позивач у справі - ОСОБА_1 . На даний час отримати свідоцтво на спадщину не вбачається можливим, оскільки шестимісячний строк для подачі заяви для прийняття спадщини пропущений.

Відповідач подав письмовий відзив на позов, згідно з яким зазначив, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач зазначив, що він не був обізнаний про факт наявності заповіту, а випадково знайшов заповіт у вересні 2023 року. Навіть після обізнаності про наявність заповіту у вересні 2023 року він звертається до нотаріуса лише через десять місяців про що отримує відмову нотаріуса 14.06.2024 року. Отже, враховуючи все вищенаведене, вважає, що позивачем пропущений строк для подання заяви на прийняття спадщини без поважних причин, які визначені законом, а отже Ужгородська міська просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив, згідно з яким зазначив, що ніхто зі спадкодавців не звертався до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, відповідно у спадковому реєстрі не міститься відомостей про відкриту спадкову справу. Згідно з поданими доказами позивач дійсно проживав зі спадкодавцем на момент смерті, також згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , місцем смерті спадкодавця є: Мукачівський район, с. Нове Давидково. Отже, постійно проживаючи зі спадкодавцем в одному будинку не знав, що повинен звертатися з окремою заявою про прийняття спадщини. Також спадкодавець заповів не будинок, в якому проживали, а квартиру в АДРЕСА_2 , тому був переконаний, що прийняв спадщину.

Відповідач подав доповнення до відзиву, вказавши, що позивач не довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, підстави для надання додаткового строку відсутні.

Представник позивач надав додаткові пояснення, зазначивши про наявність розбіжності у номері бланка та номері, який міститься в єдиному реєстрі технічна описка.

Позивач додатково надав архівну довідку про відсутність першої лінії спорідненості з померлим.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.07.2024 у справі №308/12035/24 провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному позовному провадженні, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача, ухвалою суду від 15.11.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився. Його представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, враховуючи позицію у заявах по суті справи.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена.

Заслухавши учасників, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що згідно з поданою суду копією паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Мукачівським РВ УМВД України в Закарпатській області від 28.06.1995, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 31.10.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис №1260.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №77324855 відсутня інформація за відкриттям спадкової справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за номером інформаційної довідки 77324901 у Спадковому реєстрі наявний заповіт №8466766, посвідчений 29.09.2003, № у реєстрі 2550, приватним нотаріусом Балаж М.В., заповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До матеріалів справи додано заповіт від 29.09.2003, зареєстрований 29.09.2003 в реєстрі за №2550, бланк ВАР №170176. За змістом заповіту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає в АДРЕСА_3 .

14.06.2024 приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Бугар Наталія Йожефівна винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих. №40/02-14/02-31), зазначивши наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був постійним мешканцем села Нове Давидково Мукачівського району Закарпатської області, Україна. На випадок своєї смерті померлий залишила заповіт, посвідчений Балаж М.В., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу 29.09.2003 року за реєстром 2550, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса для відкриття спадкової справи за померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 . Враховуючи вимоги ст. 1268, 1269 ЦК України спадщину до майна померлого, як спадкоємець, не прийняв. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 , необхідно продовжити строк для прийняття спадщини на підставі рішення суду, та, у разі винесення такого рішення та набрання його законної сили, звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини до майна померлого, у строки, встановлені рішенням суду. Такі дії передбачені у статті 1272 Цивільного кодексу України. Керуючись ст.47, п.2, ст.49 Закону України «Про нотаріат» постановила: відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вчинення нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої та проживаючої адресою: АДРЕСА_3 , така підтверджує факт постійного проживання громадянина ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_3 з березня по жовтень 2022 року. Заява підписана ОСОБА_4 , засвідчена старостою с. Нове Давидково Є.Качур, засвідчено в реєстрі за №19.

Згідно із заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрованої та проживаючої адресою: АДРЕСА_3 , така підтверджує факт постійного проживання громадянина ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_3 з березня по жовтень 2022 року. Заява підписана ОСОБА_3 , засвідчена старостою с. Нове Давидково Є.Качур, засвідчено в реєстрі за №20.

Згідно з єдиним реєстром спеціальних бланків нотаріальних документів за документом ВАР 170136 вказано довіреність від 08.10.2003, ВАР 170176 заповіт від 29.09.2003, що містить розбіжності з даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №77324901 вказано бланк ВАР 170136 від 29.09.2003, суд розцінює це як технічну описку (зазначено як номер, так і дату документа, що не співпадають).

Згідно з архівною довідкою Державного архіву Закарпатської області від 25.10.2024 №113/01-12 про те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що, в книгу реєстрації акті про народження с. Нове Давидково Мукачівського району внесено відповідний запис №51 від 16.03.1938 року, місце народження с. Нове Давидково Мукачівського району. Батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за №9 від 30.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 .

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Позивач повідомив, що проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відміткою про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_3 у паспорті позивача, відомостями зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 про місце смерті с. Нове Давидково Мукачівського району. Зважаючи на це, позивач вважав, що постійно проживав зі спадкодавцем, тому вважав, що йому не потрібно подавати заяву про прийняття спадщини. Такий також не був обізнаний про наявність заповіту, дізнавшись про який, вважаючи, що спільно проживав зі спадкодавцем, що не зобов`язує його подавати заяву про прийняття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач, як спадкоємець не першої лінії спорідненості, свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що фактичне проживання зі спадкодавцем за однією адресою (в одному будинку) є достатньою підставою для автоматичного прийняття спадщини, на які не поширюються строки, визначені ст. 1270 ЦК України, про існування заповіту дізнався не одразу. Оскільки такий не прийняв спадщину, зважаючи, що наведені позивачем обставини є суттєвими, суд вважає пропущеним строк з поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінюючи доводи позивача та надані докази в обґрунтування позовних вимог, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач має об`єктивні причини пропуску у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини.

Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 1268-1272 ЦК України, ст.ст.12-13, 81, 200, 259, 264-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) додатковий строк протягом шести місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_2 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути зі Ужгородської міської ради Закарпатської області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: Ужгородська міська рада Закарпатської області, адреса місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, З, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Бугар Наталія Йожефівна, адреса місцезнаходження: 89600, м. Мукачево, вул. Соборна, буд. 44, прим. 3.

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда