Справа № 452/2779/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" грудня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у підготовчому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . За життя померлий ОСОБА_2 заповіту не склав, а тому позивач будучи єдиним спадкоємцем майна діда за правом представлення, так як її мати ОСОБА_3 померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки житловий будинок не був особистою власністю померлого ОСОБА_2 , а належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був останній, а відповідно іншим членом була його дружина ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому будинок належав подружжю по частині. Проте із урахуванням, що колгоспні двори припинили своє існування, нотаріус не має змоги визначити частки в майні всіх членів колгоспного двору; крім того зазначає, що після смерті ОСОБА_5 її частку фактично успадкували чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 - мати позивача. Позивач вважає, що є спадкоємцем майна померлих матері та діда, а тому просить судовим рішенням визнати її власником житлового будинку вцілому.
До суду позивач не з`явилася і подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності; представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області до суду не прибула, також подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Разом з тим згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено в її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору; особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Оскільки як установлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону та із звернення, а також із поданих позивачем даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернулася до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі доказів, а тому такий позов слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 258, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , - право власності на житловий будинок загальною площею 60,7кв.м., житловою 29,2кв.м. із належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , - у порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_2 , котрий згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №26 та матері ОСОБА_3 , яка згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №23.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя