Справа № 296/5490/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі: головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Алексеєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом про визнання права власності в порядку спадкування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є власником 6/100 ід.ч будинку АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна бабуся - ОСОБА_5 та після її смерті відкрилась спадщина на 1/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача - ОСОБА_6 та після його смерті відкрилась спадщина на 4/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дядько позивача - ОСОБА_7 та після його смерті відкрилась спадщина на 6/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_2 .

Позивачем зазначено, що після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 спадщину за законом прийняла мати позивача - ОСОБА_8 , яка доводилась донькою ОСОБА_5 та рідною сестрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Спадщина була прийнята відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на момент смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 .

Крім цього, позивачам зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати ОСОБА_9 . ОСОБА_1 вказав, що у передбачений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини нотаріальної контори не звертався, однак фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, в тому числі, отриманим в свій час померлою матір`ю ОСОБА_8 .

Позивач зазначив, що позбавлений змоги в повному обсязі реалізувати свої спадкові права з метою подальшого користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, у зв`язку з чим, виникла необхідність у звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на 1/100 ід.ч., 4/100 ід.ч., 6/100 ід. частки будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують.

Відповідачем по справі ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідачем по справі ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву на позов, заперечень чи заяв щодо позовних вимог до суду не подавала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 6/100 ід.ч будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 29.07.2005 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12.2023 іншими співвласника житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 , якій належить 62/300 ід.ч. вказаного будинку, ОСОБА_2 , якій належить 62/300 ід.ч., ОСОБА_4 , якій належить 62/300 ід.ч., ОСОБА_7 , якому належить 6/100 ід.ч., ОСОБА_6 , якому належить 4/100 ід.ч., ОСОБА_5 , якій належить 1/100 ід.ч.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_2 (копія Свідоцтва про право власності НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Житомирської міської ради 29 липня 2005 року).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на 4/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_2 (копія Свідоцтва про право власності НОМЕР_4 , виданого Виконкомом Житомирської міської ради 29 липня 2005 року).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 . Після його смерті відкрилась спадщина на 6/100 ід.ч. будинку АДРЕСА_2 (копія Свідоцтва про право власності НОМЕР_6 , виданий Виконкомом Житомирської міської ради 29 липня 2005 року).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 мати позивача ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя вбачається, що ОСОБА_8 змінила прізвище з ОСОБА_10 внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батьками ОСОБА_12 були ОСОБА_13 та ОСОБА_5 .

Дід позивача - ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 .

Батько позивача ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 .

Позивачем зазначено, що його матір ОСОБА_8 успадкувала майно після смерті своєї матері ОСОБА_5 та братів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української Радянської Соціалістичної Республіки 1963 року, фактично вступивши у володіння майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відкрилася до 2004 року, то у цьому випадку відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Так, відповідно до ч.1 ст.6 ЦК УРСР встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом. Тобто, за змістом вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК УРСР визначено обставини за яких спадкоємець прийняв спадщину, зокрема: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд, бере до уваги визнання позовних вимог відповідачами по справі та вважає доведеними обставини викладені позивачем к справі, а саме, що його матір ОСОБА_8 , успадкувала після смерті її матері та братів належні їм частки житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку ст. 549 Цивільного кодексу Української Радянської Соціалістичної Республіки 1963 року.

Крім цього, судом встановлено, що матір позивача ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем майна померлої є позивач по справі ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, однак не звертався для її оформлення.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 2,3 п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Враховуючи той факт що позивач є єдиним спадкоємцем померлої матері ОСОБА_8 , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері та братів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є ОСОБА_1 та з огляду на неможливість іншим чином оформити право власності на частину будинку АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 89, 200, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 право власності в порядку спадкування на 1/100 ідеальних часток належних за життя ОСОБА_5 , 4/100 ідеальних часток належних за життя ОСОБА_6 та 6/100 ідеальних часток належних за життя ОСОБА_7 житлового буд АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Ю. І. Драч