Справа №155/1112/24
Провадження №2/155/349/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Санакоєва Д.Т., за участю секретаря судових засідань Федонюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2024 року у справі №155/64/24 з дня набрання рішенням законної сили, а також про зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2024 року у справі №155/64/24, з 1/3 на частину всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2011 року з відповідачкою був зареєстрований шлюб, який рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 липня 2023 року розірвано.

У шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після розірвання шлюбу, 17 січня 2024 року Горохівським районним судом Волинської області видано судовий наказ, яким з позивача на користь ОСОБА_6 , стягуються аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Однак, позивач зазначає, що при розгляді заяви про видачу судового наказу суду не було відомо, що дочка ОСОБА_4 , з 01.04.2023 року та по даний час, проживає з ним, перебуває на повному його утриманні. За наведених обставин, позивач вважає, що його слід звільнити від сплати аліментів на утримання доньки та зменшити розмір аліментів визначених судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2024 року з 1/3 на частини доходів позивача, судові витрати просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 01.07.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак 25.09.2024 року до суду надійшов відзив, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у його задоволенні та зазначає, що в провадженні Горохівського районного суду Волинської області перебуває позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини. Крім того, судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 19.06.2024 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, а саме із 19.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у відзиві вказує, що в позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів. На думку відповідача, при наявності двох судових наказів про стягнення аліментів та висновок про проживання дитини по два тижні з кожним із батьків до моменту остаточного визначення у судовому порядку місця проживання дитини, позов про повне звільнення батька ОСОБА_8 від сплати аліментів на утримання доньки є передчасним. У відзиві відповідач вказує, що станом на вересень у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів, при цьому до суду подано заяву про зменшення розміру аліментів, які з червня не сплачуються останнім.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак від представника позивача адвоката Бортніка О.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі судового наказу, виданого Горохівським районним судом Волинської області від 17 січня 2024 року у справі № 155/64/24, з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.16-17).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 22 січня 2024 року, складеного начальником служби у справах дітей Шереметою І.В., завідувачем сектору ССД Карпук Т.М., головним спеціалістом служби у справах дітей Шевчук О.В., позивач ОСОБА_1 проживає з 01 квітня 2023 року разом з дочкою ОСОБА_4 . З матір`ю дитини розлучені з липня 2023 року та проживають окремо. В акті зафіксовано, що неповнолітня ОСОБА_4 проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання добрі, квартира світла. Усі кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою сучасних зразків. Сім`я забезпечена продуктами харчування та всім необхідним. ОСОБА_1 винаймає житло з січня 2024 року. На час обстеження дочка знаходилась вдома із батьком. Донька ОСОБА_9 має власну кімнату в якій є місце для її відпочинку, проведення дозвілля. Дитина забезпечена необхідним одягом та взуттям.

Із акту обстеження умов проживання від 10 червня 2024 року, складеного завідувачем сектору ССД Карпук Т.М., головним спеціалістом сектору Басюк Н.В., головним спеціалістом служби у справах дітей Шевчук О.В., за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_10 співмешканка, ОСОБА_11 син співмешканки. Умови проживання в сім`ї добрі, ОСОБА_1 орендує дану квартиру з січня 2024 року, кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою сучасних зразків, сім`я в повній мірі забезпечена продуктами харчування. Дівчинка має власну кімнату в якій створено належні умови для її розвитку та виховання, зі слів батька, донька проживає разом із ним з квітня 2023 року. Крім того, в акті зазначено, що батько є підприємцем, батьки розлучені з липня 2023 року. На даний час в суді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Характеристикою ОСОБА_4 та інформацією про участь батька у навчальному житті ОСОБА_4 стверджується, що батько цікавиться шкільним життям дитини, підтримує контакт зі школою, цікавиться успішністю, спілкується з педагогами, які навчають доньку, підтримує зв`язок із класним керівником у телефонному режимі, приходить до школи на зустрічі, повідомляє про стан здоров`я дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Відповідно до ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, судом встановлено, що аліменти на двох неповнолітніх дітей стягуються на підставі судового наказу у справі №155/64/24 від 17 січня 2024 року у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судовий наказ це особлива форма судового рішення, розгляд справи за відповідною заявою здійснюється в порядку наказного провадження, а підстави для скасування судового наказу передбачені ст. 170 ЦПК України, яка не містить положень щодо можливості подання заяви про скасування судового наказу боржником, якщо судовий наказ виданий про стягнення аліментів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 7 ст. 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Постановою Волинського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі №155/235/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, рішення Горохівського районного суду Волинської області від 12 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. При цьому в мотивувальній частині постанови зазначено, що позивач ОСОБА_1 не позбавлений права згідно з ч.7 ст.170 ЦПК України звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з врахуванням тієї обставини, що донька проживає з ним.

Згідно роз`яснень наданих пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша, друга статті 12 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.76, ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями частин першої третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечуючи у задоволенні позову, відповідач надала суду роз`яснення Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.09.2024 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 09.09.2024 року відповідно до якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку за період з 01.06.2024 року по 31.08.2024 р. становить 14 874,70 грн, що сукупно перевищує суму всіх платежів за три місяці (а.с.42). Крім того, відповідач надала характеристику, видану директором та класним керівником Горохівського ліцею №1 ім. І.Франка на ученицю 6-Б класу ОСОБА_4 згідно якої батьки цікавляться шкільним життям дитини, підтримують тісний контакт зі школою, цікавляться успішністю, спілкуються з педагогами (а.с.43).

Відповідач стверджує, що до моменту остаточного визначення у судовому порядку місця проживання дитини, даний спір вирішити неможливо, однак суд вважає дані заперечення безпідставними, так як аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням на забезпечення потреб та інтересів дитини.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень. Так, ухвалою суду від 07 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Горохівської міської ради призначено судово-психологічну експертизу дитячо-батьківських відносин та провадження у справі зупинено. 19.06.2024 року Горохівським районним судом видано судовий наказ, яким з боржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, а саме із 19.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. А тому, на думку суду, з врахуванням положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи, що донька сторін у справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з квітня 2023 року відповідно до актів обстеження проживає з батьком, тому суд дійшов висновку, що останній бере більш активну участь у вихованні доньки, несе витрати на її утримання, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання доньки, які на даний час стягуються відповідно до судового наказу від 17.01.2024 року, оскільки стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. За наведених обставин, позивача слід звільнити від сплати аліментів на утримання доньки, а розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 слід зменшити та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.141, 150, 179, 180, 181, 182, 183 184, 191, 192, 273 СК України, Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 80, 89, 141, 161, 170, 258, 259, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2024 року у справі №155/64/24 з дня набрання рішенням законної сили.

Зменшити розмір аліментів, що визначений судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2024 року у справі №155/64/24, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв