Справа № 490/4038/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Твердохліб К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
В С Т А Н О В И В:
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , у якому він просив витребувати з ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та передати її у власність ОСОБА_1 .
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 жовтня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Позивачем до суду подано заяву, у якій він просив провести розгляд справи за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач на час розгляду справи правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Враховуючи думку представника позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №306367520 від 02 серпня 2022 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності (1/1 частка) з 13 жовтня 2021 року належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири, серії та номер: 690, виданий 13 жовтня 2021, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Міхняєва А.А.
З цього витягу також слідує, що з 21 лютого 2011 року зазначена квартира на праві приватної власності (1/1 частина) на підставі договору дарування, 224, 01 лютого 2011 року приватний нотаріус миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров К.Є., належала ОСОБА_3 .
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2022 року у справі №490/9223/20 задоволено позов ОСОБА_1 та визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 , від 01 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим Кирилом Євгеновичем, зареєстрований в реєстрі за №224.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2024 року виправлено описку в тексті рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2022 року по справі №490/9223/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуров Кирил Євгенович, про визнання договору дарування недійсним, вказавши вірний номер спірної квартири - «квартири АДРЕСА_3 », замість помилково вказаної - «квартири АДРЕСА_4 ».
З наведеного слідує, що позивач у лютому 2011 року будучи власником квартири АДРЕСА_1 уклав з ОСОБА_3 договір дарування на її користь цього майна. Надалі ОСОБА_3 уклала договір дарування вказаної квартири із ОСОБА_2 .
Надалі договір дарування від 01 лютого 2011 року, на підставі якого ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було визнано недійсним за рішенням суду.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (стаття 386 ЦК України).
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Аналіз вказаних норм вказує на те, що власник майна має право пред`явити до суду віндикаційний позов з метою захисту свого права власності.
Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, слід звернути увагу, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.
У разі встановлення що відповідач є добросовісним набувачем слід установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею.
Так в рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва встановлено, що укладення договору дарування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відбулося поза волею ОСОБА_1 та його внутрішня воля не відповідала її зовнішньому прояву, що в свою чергу вказує на недійсність правочину.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність витребування спірної квартири на користь позивача.
Постановою ВСУ від 17 грудня 2014 року по справі № 6-140цс14 (№ в ЄДРСРУ 42576425) передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.
Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі та витребувати квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 .
При цьому суд зазначає, що задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 992 грн 40 коп.
Керуючись статтями 12, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 992 грн 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Інформація про сторони:
Позивач ОСОБА_1 , 1939 року народження, ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 .
Суддя Л.М. Шолох