Справа № 502/1647/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г. К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтовання позову та уточненої позовної заяви від 04.01.2024 року зазначено, що згідно рішення виконкому Вилківської міської ради від 24.01. 1980 року № 16 та плану забудови, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку.

ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 , при житті володіли житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , але реєстрацію права власності на зазначене майно проведено не було та правовстановлюючий документ відсутній.

Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яку ОСОБА_5 , як його дружина фактично прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем, на день його смерті та після його смерті вступила в управління та володіння спадковим майном, але спадкових прав не оформила. Також, заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, подали доньки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але в володіння житловим будинком не вступали та спадкових прав не оформляли.

17 березня 2016 року ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого заповідала позивачу житловий будинок з господарськими будівлями, надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., із заявою про оформлення спадщини, яка відкрилася після її смерті, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.

На сьогоднішній день відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мають наміру оформляти спадкові права на вказаний житловий будинок, та не заперечують, щоб позивач став власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до довідки Кілійського районного бюро технічної інвентаризації від 07.07.2021 року №543 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відсутність у позивача можливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

У зв`язку з зазначеним позивач просить суд:

- встановити належність житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1 житловий будинок (загальна площа 49,3 кв. метра, житлова площа 39,6 кв. метра), літ. Б1 - літня кухня, літ. В1 сарай, літ. Г убиральня, №1-2, І надвірні споруди, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстровану в реєстрі за №347, відповідно до якої з позовними вимогами ознайомлена та не заперечує проти їх задоволення, позов визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстровану в реєстрі за №348, відповідно до якої з позовними вимогами ознайомлена та не заперечує проти їх задоволення, позов визнає в повному обсязі.

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 20.06.2013 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 67 від 20.06.2013 року, /а. с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 16.04.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ встановлено, що ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 553 від 16.04.2020 року, /а. с. 7/.

Згідно заповіту складеного приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., 17.03.2016 року та зареєстрованого в реєстрі за № 876 встановлено, що ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житловий будинок з господарськими будівлями, надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , /а.с. 8/.

Відповідно до технічного паспорта складеного КП КМР «БТІ» від 23.06.2021 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається з : літ. А1 житловий будинок (загальна площа 49,3 кв. метра, житлова площа 39,6 кв. метра), літ. Б1 - літня кухня, літ. В1 сарай, літ. Г убиральня, №1-2, І надвірні споруди, /а.с. 11-13/.

З довідки КП КМР «БТІ» № 543 від 07.07.2021 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, /а.с. 14/.

Згідно довідки виконавчого комітету Вилківської міської ради Одеської області № 254/02-13 від 06.02.2020 р., померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12.12.1974 р. на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . На день його смерті разом із ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 , /а.с. 15/.

Відповідно виписки з рішення виконавчого комітету Вилківської міської Ради народних депутатів Одеської області № 16 від 24.01.1980 р., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , /а.с. 16/.

Відповідно до Інформаційної довідки № 74509369 від 27.10.2023 року складеної Ренійською державною нотаріальною конторою встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 328/2013 року за номером у Спадковому реєстрі № 55067358.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 74509378 від 27.10.2023 року складеної Ренійською державною нотаріальною конторою інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_4 відсутня.

Згідно заяви поданої до приватного нотаріуса Юрченко М.Є. за №239 від 09.10.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 приймає спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка залишила на його ім`я заповіт /а.с. 45/.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 62011991 від 09.10.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_5 відсутня, /а.с. 48/.

Відповідно до Інформаційної довідки № 62012109 від 09.10.2020 року складеної приватним нотаріусом Єфіменко М.Д. встановлено, що заповіт за номером в реєстрі нотаріальних дій №876 та номером у Спадковому реєстрі № 58719272, заповідачем якого є ОСОБА_5 , чинний, /а.с. 49-50/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1218, 1233 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1 житловий будинок (загальна площа 49,3 кв. метра, житлова площа 39,6 кв. метра), літ. Б1 - літня кухня, літ. В1 сарай, літ. Г убиральня, №1-2, І надвірні споруди, в порядку спадкування, за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан