Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/51/24
Провадження №: 2/332/982/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Перша запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно за законом на частку квартири АДРЕСА_1 . Окрім позивача, був інший спадкоємець, передбачений ст.1261 ЦК України, чоловік померлої та батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно за законом - на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яку померлий прийняв після смерті дружини, але не оформив. Позивач спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв, оскільки постійно проживав із спадкодавцем до моменту смерті за адресою спірної квартири. Батько позивача ОСОБА_3 жив із своєю родиною: дружиною та сином (позивачем), у квартирі номер АДРЕСА_1 без реєстрації, оскільки були відсутні оригінали документів, що підтверджують право власності на квартиру, тривалий час не були виділені частки у спільній сумісній власності, а інший співвласник ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не давала свою згоду на реєстрацію батька позивача в спірній квартирі. У 2009 році батько позивача змушений був прописатися за адресою: АДРЕСА_2 з метою оформлення пенсії за віком, але ніколи за цією адресою не проживав. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.11.2023 року №1812/02-31року у зв`язку із тим, що позивач не прийняв спадщину у встановлений законом строк після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 батька, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно.

З урахуванням наведеного позивач просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_3 та визнати право власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 29.01.2024 у справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2024 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання призначене на 24.12.2024 не з`явився, від представника позивача - адвоката Єрмоленко В.А. надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, будь яких заяв та клопотань не мають, представник відповідача у даній справі покладається на розсуд суду.

Перша запорізька державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі державного нотаріуса О.Нестеренко у листі №1700/02-14 від 24.08.2024 просила страву розглядати без їх участі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача - гр. ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 202, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 02 червня 2018 року Серія: НОМЕР_1 (а.с.11).

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій гр. ОСОБА_5 на підставі свідоцтва № 2150 про право власності на житло, видане 04.04.1997 року Заводською районною адміністрацією Запорізької міської ради, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, про що записано в книзі: 189, номер запису: №34957, реєстраційний номер: 28371930 (а.с.21).

На підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2009 року справа №2-1001/2009 були визначені ідеальні частки між співвласниками квартири АДРЕСА_1 , визначивши, що частка ОСОБА_6 складає 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 складала 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 (а.с.31).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 у порядку ст. 1261 Цивільного кодексу України були: син - ОСОБА_1 , позивач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя 16 листопада 2004 року НОМЕР_2 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за №375 від 09.12.1997 року (а.с.12); чоловік гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя 25 жовтня 2003 року НОМЕР_3 між гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (прізвище після одруження чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 ), зроблено запис за №345 (а.с.13).

Спадкоємці, передбачені ст.1266 Цивільного кодексу України відсутні. Заповіт на спадкове майно не складався, тому спадкоємці за заповітом також відсутні.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка, видана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.01.2023 року №04-07/3/698. Разом з нею на день смерті за вказаною адресою був зареєстрований і позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 16.06.1998 по теперішній час (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 за заявою чоловіка гр. ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 107/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.11.2023 року №74690015.Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті дружини, ОСОБА_2 , але не оформив своїх спадкових прав (а.с.119-141).

Позивачу, ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою Оленою Олександрівною було видане свідоцтво про право на спадщину за законом 10 листопада 2023 року за реєстровим № 1099. Право власності на 1/4 частку квартири, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.11.2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 52474026, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №353884551 від 10.11.2023 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за № 524, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Серія НОМЕР_4 (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно за законом - на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яку померлий прийняв після смерті дружини, але не оформив.

Крім позивача, інших спадкоємців, передбачених ст.1261 Цивільного кодексу України, немає. Спадкоємців, передбачених ст.1266 Цивільного кодексу України, немає.

Заповіт не складався, тому спадкоємців за заповітом також немає, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.11.2023 року №74699350 (а.с.18).

Позивач спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв в порядку ст. 1268 ЦК України, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, зокрема довідкою № 5, видана 15 грудня 2023 року головою правління ОСББ «Історична 36» та довідкою від 29 листопада 2023 року, виданою головою квартального комітету № 53 орган самоорганізації населення по Заводському району м. Запоріжжя (а.с.24,25).

Факт проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом зі своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за однією адресою: АДРЕСА_3 , у період з 1997 року по серпень 2020 року, підтверджено у судовому засіданні показаннями свідків.

Так свідок ОСОБА_10 , вказала, що є сусідкою позивач, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Спочатку за адресою: АДРЕСА_3 проживала ОСОБА_11 із батьками, потім до ОСОБА_11 переїхав ОСОБА_3 , вони одружилися. Позивач ОСОБА_1 від народження та на день смерті своїх батьків проживав разом з ними у квартирі АДРЕСА_1 . Про той факт, що померлий ОСОБА_3 мав реєстрацію за іншою адресою їй нічого не відомо, так як він безперервно проживав у спірній квартирі з родиною, і на момент смерті обрядові заходи до поховання відбувалися саме за цією адресою.

Свідок ОСОБА_12 , вказала, що є колегою по роботі та мала дружні стосунки з родиною ОСОБА_9 більше тридцяти років. Свідок пояснила, що ОСОБА_3 жив із своєю родиною: дружиною та сином (позивачем), у квартирі номер АДРЕСА_1 без реєстрації, так як тривалий час не були виділені частки в спільній сумісній власності, а інший співвласник не давала свою згоду на реєстрацію ОСОБА_3 в спірній квартирі. У 2009 році він змушений був прописатися за адресою: АДРЕСА_2 з метою оформлення пенсії за віком, але ніколи за цією адресою не проживав. Після смерті батька ОСОБА_13 поховав його відповідно до релігійних традицій віросповідання. ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі і дотепер разом зі своєю дружиною.

Від спадщини після смерті ОСОБА_3 протягом строку встановленого законом позивач не відмовлявся, про що свідчать матеріали спадкової справи, що заведена на підставі заяви позивача (а.с.68-89).

Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача про прийняття спадщини за законом згідно із ст.1261 Цивільного кодексу України була заведена спадкова справа № 284/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.11.2023 року № 74699325 (а.с.19).

22 листопада 2023 року позивач звернувся до Першої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України на 1/4 частку квартири після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька - ОСОБА_3 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Першої запорізької державної нотаріальної контори від 22.11.2023 року №1812/02-31, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України у зв`язку з тим, що позивач не прийняв спадщину у встановлений законом строк після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 батька, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно (а.с.35).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього кодексу, тобто спадкування здійснюється за законом.

Так, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Із вимог ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З урахуванням наведеного, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 . ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину прийняв його син гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_3 .

Інші спадкоємці першої черги відсутні. Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори крім ОСОБА_1 ніхто не звертався.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом.

Відповідно до ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування положень ст.392ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

За таких обставин, через відсутність документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно. Реалізувати своє право у інший, крім судового порядку, спосіб позивач не може.

На підставі вищенаведеного, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні та обґрунтовані, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом зі спадкодавцем батьком гp. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 дружини - ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.І. Ретинська