Справа № 758/2682/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначала, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

22.10.2017 сталося залиття її квартири.

Її чоловік одразу звернувся до сусідів з квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться безпосередньо над їхньою квартирою, і один із них, зайшовши, оглянув приміщення їх ванної кімнати. На запитання про причнину залиття пояснив, що у них вранці був витік води зі шлангу для відведення води пральної машини та пообіцяв подумати над розміром відшкодування.

23.10.2017нею було подано до КП «Керуючи компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заяву про проведення обстеження квартири та складання акту про залиття.

06.11.2017 складено акт про те, що ймовірною причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є халатне поводження із сантехнічним обладнанням у квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище, внаслідок чого сталося залиття належної їй квартири, про що було складено акт, який підписано комісією у складі майстрів технічної дільниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У результаті огляду було виявлено наслідки залиття, а саме: «у ванній кімнаті на стелі спостерігаються плями від залиття загальною площею 1,5 м.кв.»

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають у квартирі АДРЕСА_2 .

15.02.2018 судовим експертом складено висновок за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, відповідно до якого встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт і застосованих матеріалів при проведенні робіт по усуненню пошкоджень, які виникли в наслідок залиття квартири АДРЕСА_2 у сумі 8 130,00 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на її користь 8 130,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 вказав на те, що 23.10.2017 у квартиру, в якій він проживає, приходили майстри технічної дільниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які під час проведення огляду будь-яких ознак залиття не встановили.

Про те, що у квартирі АДРЕСА_1 була комісія його не повідомляли та на огляд не запрошували.

Також вказує, що акт огляду не відповідає вимогам законодавства і викладені в ньому факти нічим не підтверджені.

У відповіді на відзив позивач, зокрема, вказала, що 22.10.2017 після повернення ввечері додому нею виявлено ознаки залиття та на наступний день подано до КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заяву про проведення обстеження квартири та складання відповідного акту. Для участі у проведенні огляду вона неодноразово зверталася до власників квартири АДРЕСА_2 , але вони від участі в огляду відмовилися.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності співвідповідачів.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 4).

У квартирі АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що не оспорювалося під час судового розгляду.

Відповідно до акту, складеного комісією у складі майстрів технічної дільниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , затвердженого заступником начальника Кравітз О.С., від 06.11.2017, проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 з метою з`ясування причин залиття. Установлено, що залиття відбулося 22.10.2017 з вини власника квартири АДРЕСА_2 , що поверхом вище, по причині того, що ймовірною причиною залиття квартири є халатне поводження із сантехнічним обладнанням (т. 1 а.с. 8).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка підписувала акт огляду про залиття від 06.11.2017, вказала, що вона не була в жодній квартирі, вказаний акт тільки підписала, оскільки у них на підприємстві склалася практика, що один працівник проводить огляд, а комісія його підписує.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , яка складала та підписувала акт огляду про залиття від 06.11.2017, вказала, що нею було проведено візуальний огляд квартири АДРЕСА_1 , під час якого виявлено вологість на стелі. У квартирі АДРЕСА_2 також була та не виявила там будь-яких плям вологості, а тому складаючи акт вказала на те, що ймовірною причиною залиття є халатне поводження із сантехнічним обладнанням особами, які проживають у квартирі поверхом вище.

Згідно висновку експерта № 15/02/18 від 15.02.2018 (т. 1 а.с. 9-18), складеного судовим експертом Стасюк Марією Юріївною, під час вирішення експертного будівельно-технічного дослідження встановлено вартість ремонтно-будівельних робіт і застосованих матеріалів при проведенні робіт по усуненню пошкоджень, які виникли в наслідок залиття квартири АДРЕСА_2 у сумі 8 130,00 грн.

Разом з цим, при проведенні візуально-інструментального обстеження в квартирі АДРЕСА_1 експертом встановлено, що в санвузлі на поверхні стелі існують ознаки пошкоджень опоряджувального покриття, які виникли внаслідок залиття, а саме дії вологи з вище розташованого поверху.

Головним інженером Будівельно-монтажної компанії «Будмонтаж» ОСОБА_7. № 2812 від 03.01.2019 було проведено оцінку підключення пральної машини у квартирі АДРЕСА_2 , відповідно до якого ним встановлені порушення вимог виробника під час її встановлення, а саме не недотримання вимог по монтажу та експлуатації від виробника, що може призвести до виходу виробу з ладу та заподіяння шкоди (т. 1 а.с. 73-80).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 вказав, що оцінка ним проводилася виключно по фотографіям, наданими ОСОБА_1 , з яких ним встановлено механічні пошкодження зливового шлангу, що свідчить про його перегин та перетискання.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами 1-5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди..

Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З вказаного вбачається, що обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц (провадження № 61-24495св18) та від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20).

Так, на підтвердження наявності вини відповідачів у залитті квартири позивачем долучено до позовної заяви акт, складений 06.11.2017 комісією у складі майстрів технічної дільниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно якого, залиття відбулося 22.10.2017 з вини власника квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, по причині халатного поводження із сантехнічним обладнанням.

Отже, вказаний акт свідчить про наявність відповідачів у залитті квартири позивача, яке відбулося 22.10.2017, яка ними не спростована.

Будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність вини відповідачів у залитті квартири АДРЕСА_1 , яке відбулося 22.10.2017, відповідачами суду не надано, як і не надано доказів на спростування доводів позивача

Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами доведено матеріальну шкоду внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири на суму 8 130,00 грн., наявні підстави для її стягнення з відповідачів на користь позивача, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 8 130 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору у розмірі 704,80 грн., тобто по 234,93 грн. з кожного.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 8 130 (вісім тисяч сто тридцять) грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 234 (двісті тридцять чотири) грн. 93 коп. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук