Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/403/24
Єдиний унікальний №361/4286/24
25 грудня 2024 року м. Ічня
Ічнянський районний суд Чернігівської області
у складі головуючого судді Овчарика В.М.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
У травні 2024 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (Далі - ТДВ «СГ «ОБЕРІГ») через представника - адвоката Стецюру О.В. за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 березня 2021 року в місті Києві по пр. Валерія Лобановського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року по справі № 752/7105/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП була забезпечена в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201850356. Щодо відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , то відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу склала 343 172,13 грн, а з урахуванням зносу 190 760,60 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 04 червня 2021 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 98 002,40 грн (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 000 грн). На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 04 червня 2021 року, а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 98 002,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08 вересня 2021 року. Під час укладення полісу ЕР-201850356 страхувальник зазначив, що транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 не використовується як таксі/ маршрутне таксі. У зв`язку з вищевказаним, на основі інформації, наданої страхувальником, було укладено поліс ЕР-201850356, яким було забезпечено транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до наданої страхувальником інформації щодо транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 при укладенні полісу EP-201850356 було невірно зазначено "Сфери використання транспортного засобу (К3)" та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К3=1, оскільки, в ході розслідування страхового випадку, було встановлено що транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 використовується для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Підтвердженням даного факту є наявність на транспортному засобі «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 ознак використання транспортного засобу для перевезення пасажирів і вантажів з метою отримання прибутку, а саме: наліпок з логотипом служби таксі "Uber" (ТОВ "Убер Україна"). Таким чином, було встановлено факт використання транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Полісом EP-201850356 щодо транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 було застосовано коригуючий коефіцієнт К3=1, замість К3=1.1-1.4, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно - правовими актами. Враховуючи винність ОСОБА_1 у настанні ДТП, порушення обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 98 002,40 грн / 50% = 49 001,20 грн. У зв`язку з несплатою страхового відшкодування за період з 29.11.2023 року по 29.04.2024 року розрахунок штрафних санкцій становить 56 673,08 грн. Разом з позовними вимогами представник позивача просив стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн.
Ухвалою Бороварського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2024 року справу за позовом ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» передано за підсудністю до Ічнянського районного суду Чернігівської області (а.с. 67-68); ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 55); ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 100).
Заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за місцем своєї реєстрації, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та відзиву на позов від нього не надано, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судом установлено, 10 березня 2021 року в місті Києві по пр. Валерія Лобановського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків (а.с. 31-46).
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2021 року по справі № 752/7105/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 17-18).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП була забезпечена в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201850356 (а.с. 16).
Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 склала 343 172,13 грн, а з урахуванням зносу 190 760,60 грн (а.с. 21-25).
Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 04 червня 2021 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 98 002,40 грн (за вирахуванням франшизи в розмірі 2 000 грн) (а.с. 28).
На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 04 червня 2021 року (а.с. 28), а також, враховуючи інші матеріали страхової справи (а.с. 29), ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 98 002,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 08 вересня 2021 року за № 1232 (а.с. 30).
Під час укладення полісу ЕР-201850356 страхувальник зазначив, що транспортний засіб «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 не використовується як таксі/ маршрутне таксі. У зв`язку з вищевказаним, на основі інформації, наданої страхувальником, було укладено поліс ЕР-201850356, яким було забезпечено транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону № 1961-IV при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.
Відповідно до наданої страхувальником інформації щодо транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 при укладенні полісу EP-201850356 було невірно зазначено "Сфери використання транспортного засобу (К3)" та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К3=1, оскільки, в ході розслідування страхового випадку, було встановлено що транспортний засіб «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 використовується для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Підтвердженням даного факту є наявність на транспортному засобі «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 ознак використання транспортного засобу для перевезення пасажирів і вантажів з метою отримання прибутку, а саме: наліпок з логотипом служби таксі "Uber" (ТОВ "Убер Україна"). Таким чином, було встановлено факт використання транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі.. Відповідач доводи позивача не спростував.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ таблиці "Коригуючі коефіцієнти та їх розміри" Розпорядження Сфери використання транспортного засобу (К3) Визначається залежно від сфери використання транспортного засобу легковий автомобіль або автобус з кількістю місць для сидіння до 20, який використовується фізичною особою для надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів та їх багажу на таксі має розмір коригуючого коефіцієнта 1.1-1.4.
Полісом EP-201850356 щодо транспортного засобу «Hyundai», н.з. НОМЕР_1 було застосовано коригуючий коефіцієнт К3=1, замість К3=1.1-1.4, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно - правовими актами..
Відповідно до п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону № 1961-IV у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до ОСОБА_1 за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 98 002,40 грн. / 50% = 49 001,20 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Враховуючи п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону № 1961-IV позивач має право стягнення з відповідача компенсацію 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 98 002,40 грн. / 50% = 49 001,20 грн.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 937,46 грн, пеня в розмірі 6 119,53 грн, 3% річних в розмірі 614,89 грн (а.с. 53-55), як такі, що були нараховані за несвоєчасну виплату грошових коштів, незважаючи на надіслання ОСОБА_1 досудової вимоги, а тому, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 56 673,08 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі учасники справи мають право користуватися правничою допомого статтею 15 ЦПК України. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача суд вважає вказані витрати на правничу допомогу є співмірними, які підтверджуються вказаними вище матеріалами справи, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7 300,00 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 279, 280. 281, 282, 283 ЦПК України, ст. ст. 990, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ч. 1 ЦК України, суд
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте Ічнянським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року.
Головуючий суддя В.М. Овчарик