Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6415/24
Провадження № 2/279/2186/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівській Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження цивільну справу №279/6415/24 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Барановський Ігор Іванович, до ОСОБА_2 про заборону вчинення перешкод у користуванні і володінні нерухомим майном, В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2021 року вона, ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках (по 1/2 частці кожний).

У липні 2024 року вона кілька разів пробувала зайти до належного їй помешкання за вищевказаною адресою, однак у квартиру потрапити не змогла, оскільки у вхідних дверях був змінений замок. На прохання до відповідача надати їй ключі від вхідних дверей, той відповів відмовою. Така поведінка відповідача, зокрема, мала місце 13 липня 2024 року, що зафіксовано у матеріалах перевірки поліції за її зверненням.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.07.2024 року вона заявила про те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не впускає її до квартири, яку придбали спільно, та не надає ключі від квартири. У листі Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 22.08.2024 року надісланому на її звернення зазначено, що на момент проведення перевірки та з`ясування всіх обставин було встановлено, що ОСОБА_2 . 15.07.2024 надав ОСОБА_1 речі в присутності працівників поліції.

Тобто, згідно відповіді з поліції конфлікт щодо недопущення співвласника до її особистого житла вирішено тільки таким чином, що відповідач ОСОБА_2 погодився віддати своїй дружині ОСОБА_1 деякі особисті речі.

Після виклику поліції вона і далі не має змоги потрапити до власного житла.

Просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 чинити фізичні перешкоди у виді користування та володіння помешканням ОСОБА_1 , а саме, квартирою АДРЕСА_1 , зокрема, заборонити йому чинити фізичні перешкоди у доступі до квартири та у користуванні власними речами, які знаходяться у квартирі, а також заборонити чинити фізичні перешкоди у доступі до квартири осіб, які матимуть намір зайти до них за запрошенням позивача.

16.10.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 29.10.2024 року.

11.11.2024 року представник відповідач, адвокат Дубенчук М.В., подав відзив на позов у якому зазначив про не визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, оскільки останній не створює жодних перешкод позивачу в користуванні квартирою, яка є спільною частковою власністю, та речами які знаходяться в квартирі. Матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, не підтверджують обставини, які слугують підставою до задоволення позовних вимог, так як станом на сьогоднішній день позивач тривалий термін фактично проживає поза межами території України.

Аналіз позовних вимог вказує на те, що ОСОБА_1 пред`являє позовні вимоги, які можливо можуть бути в майбутньому, тобто ще не вчинені, що не передбачено ЦПК України.

Відповідь на відзив позивачем не подано.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 порушила спір про захист права власності, шляхом заборони вчинення перешкод у користуванні і володінні нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної власності.

З договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 06.05.2021 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В., за реєстраційним номером 07 слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , в рівних частках (по 1/2 частці кожний).

Згідно зі статтями 4, 15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З матеріалів справи слідує, що з приводу перешкод з боку відповідача щодо користування житловим приміщенням позивач зверталась до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. В ході перевірки було встановлено, що відповідач змінив замки на вхідних дверях та не надає ключ від квартири позивачу. Особисті речі віддав лише у присутності працівників поліції.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень статті 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України (ст.155 ЖК УРСР).

Принцип непорушності права приватної власності закріплено Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого життя і у кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач на підтвердження свої позиції про те, що не перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, доказів у розумінні ст.76-81 ЦПК України, не подав, обмежившись голослівними запереченнями, наведеними у відзиві.

Натомість дії позивача, які полягали у зверненні до правоохоронних органів вказують по наявність перешкод з боку відповідача з приводу користування спільним майном.

Судом ураховується, що позивач наділена правом, як співвласник квартири, з приводу якої порушено спір, на звернення до суду із вимогою про усунення перешкод у здійсненні права власності квартирою, шляхом надання фактичного доступу до вказаної квартири, що є підставою для задоволення позову в цій частині.

Решта вимог щодо користування іншим майном є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом надання останній фактичного доступу до вказаної квартири.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 06.10.2017 року органом 1820, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача адвокат Барановський Ігор Іванович, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул. Князя Мала, 17, Житомирська обл., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000789 від 02.09.2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 виданий 07.05.2018 органом 1820, РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача адвокат Дубенчук Михайло Вікторович, місце знаходження: АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001122 від 31.10.2019 року.

Суддя: Шульга О.М.