Справа № 0909/5869/2012
Провадження № 6/346/62/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Вербіщук О. Д.,

представника стягувача адвоката Торос Л. С.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного навчального закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» (далі ДНЗ «Коломийський ПЛСП») про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

в своїй заяві представник стягувача вказує, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.06.2013 року, ухваленим у справі № 0909/5869/2012, задоволено позов ДНЗ «Коломийський ПЛСП» та визнано недійсним договір, укладений 01.09.2009 року між стягувачем та ОСОБА_1 про тимчасове вселення його сім`ї в учнівський гуртожиток по АДРЕСА_1 , виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із житлового приміщення блоку № 31 на 5-му поверсі учнівського гуртожитку, розташованого за вказаною адресою, без надання іншого житлового приміщення. Рішення набрало законної сили з часу його проголошення.

08.07.2013 року на виконання вказаного судового рішення Коломийським міськрайонним Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 0909/5869/2012 про виселення вказаних боржників із зазначеного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Відділом державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області було відкрито виконавче провадження. Однак, згодом головним державним виконавцем цього відділу державної виконавчої служби Микицеєм В.Д. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки наявна встановлена законом заборона щодо виконання рішення суду в частині виселення сім?ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з трьома неповнолітніми дітьми у зв?язку з нововиявленими обставинами, а саме у зв`язку з народженням у вказаних боржників ІНФОРМАЦІЯ_4 четвертої дитини, ОСОБА_6 .

У зв?язку із наведеним сторона стягувача в лютому 2015 року звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області суду з позовом про виселення із зазначеного учнівського гуртожитку ліцею без надання іншого житла і малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням цього же суду від 06.06.2023 року позов задоволено та вирішено виселити малолітню ОСОБА_6 із житлового блоку № 31 на 5-му поверсі гуртожитку за вказаною адресою без надання іншого житлового приміщення. Зазначене рішення залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.11.2023 року та постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31.07.2024 року.

У зв`язку з цим сторона стягувача просить поновити пропущений строк на пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа, адже цей строк пропущено з поважної причини, а саме у зв`язку з тим, що лише після набрання законної сили вказаним судовим рішенням від 06.06.2023 року відпала обставина, яка стала підставою для повернення вище зазначеного виконавчого документа стягувачу.

В судовому засіданні представник стягувача, адвокат Торос Людмила Стахівна просить задовольнити вказану заяву з викладених у ній підстав.

Боржник ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечив, вказавши, що сторона стягувача могла протягом 2015-2014 років періодично пред`являти вказаний виконавчий лист до примусового виконання, у зв`язку із чим нею не було би пропущено встановлений процесуальний строк для такого пред`явлення. Крім того, цей боржник просить залучити до участі в розгляді даної заяви представника відповідної служби у справах дітей. Вказані доводи даний боржник виклав письмово у заяві, яку подав до суду 17.12.2024 року.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подала

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 433 ЦПК України Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Таким чином, неявка ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду заяви.

Крім того, суд вважає необґрунтованим клопотання боржника ОСОБА_1 про залучення до участі в розгляді даної заяви представника відповідної служби у справах дітей, адже участь останнього при розгляді заяв, поданих в порядку виконання судових рішень, не передбачена нормами цивільного процесуального законодавства.

Суд, заслухавши представника стягувача та боржника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.06.2013 року, ухваленим у справі № 0909/5869/2012:

- визнано недійсним договір, укладений 01.09.2009 року між вказаним навчальним закладом та ОСОБА_1 про тимчасове вселення його сім`ї в учнівський гуртожиток по АДРЕСА_1 ;

- виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із житлового приміщення блоку № 31 на 5-му поверсі учнівського гуртожитку, розташованого за вказаною адресою, без надання іншого житлового приміщення.

08.07.2013 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області на виконання вказаного судового рішення про виселення вказаних боржників та їх малолітніх на той час дітей із зазначеного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення. видано виконавчий лист № 0909/5869/2012.

Однак, постановою вище вказаного головного державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві від 06.04.2015 року вбачається, що зазначений виконавчий лист повернуто Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в сім`ї боржників народилась дочка ОСОБА_6 , яка проживає за вказаною адресою та не зазначена у цьому виконавчому листі.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.06.2023 року, ухваленим у справі № 346/705/15-ц, вирішено виселити також і малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із того же житлового блоку без надання іншого житлового приміщення. Зазначене рішення залишено без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.11.2023 року та постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31.07.2024 року.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У рішеннях Конституційного Суду України від 26.06.2013 року, ухваленими у справі № 5-рп/2013 та у справі № 1-7/2013, за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 5153 рішення ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» від 15.10.2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, підставі наведеного суд доходить обґрунтованого висновку, що лише 28.11.2023 року (набрання законної сили вказаним судовим рішенням від 06.06.2023 р.) припинила існувати обставини, які перешкоджали стороні стягувача пред`явити до виконання вище зазначений виконавчий лист тривалий час а саме в період з 06.04.2015 року по 28.11.2023 року.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, оскільки наведені стороною стягував причини пропуску цього строку суд вважає поважними.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.260, 261, ч.1 ст.433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити.

Поновити державному навчальному закладу «Коломийський професійний ліцей сфери послуг» (місцезнаходження юридичної особи: 78203, Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Б. Хмельницького, буд. 88, ) пропущений строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа (виконавчих листів), виданого (виданих) Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительку АДРЕСА_1 , та їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із житлового приміщення блоку № 31 на п`ятому поверсі учнівського гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Калинюк О. П.