УХВАЛА

19 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 754/6714/20

провадження № 61-16586ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Андрєєв Микита Андрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року у справі за позовом Державного торговельно - економічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (витрат на навчання),

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Київський національний торговельно - економічний університет (правонаступником якого є Державний торговельно-економічний університет) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (яка 22 листопада 2019 року змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв`язку із реєстрацією шлюбу), у якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на навчання в аспірантурі у цьому університеті за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2018року у розмірі 173 539, 84 грн та судові витрати по сплаті судового збору.

Деснянський районний суду м. Києва рішенням від 31 липня 2024 року відмовив позивачу у задоволенні позову.

07 серпня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва ухвалив додаткове рішення, яким стягнув зДержавного торговельно - економічного університету на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із указаними рішеннями суду першої інстанції, Державний торговельно - економічний університет подав апеляційну скаргу.

Не погодившись із додатковим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

28 листопада 2024 року Київський апеляційний суд своєю постановою залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та задовольнив апеляційну скаргу Державного торговельно - економічного університету.

Скасував рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року та ухвалив нове судове рішення, яким позов Державного торговельно - економічного університету задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Державного торговельно - економічного університету витрати на навчання в аспірантурі у цьому університеті за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 173 539,84 грн та судовий збір у розмірі 6 507,73 грн.

12 грудня 2024 року адвокат Андрєєв М. А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року, сформовану в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову в цій справі становить 173 539, 84 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваним судовим рішенням.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі запозовом Державного торговельно - економічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (витрат на навчання) за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Андрєєв Микита Андрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов