Справа №567/1350/24
Провадження №2/567/463/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів звернулася ОСОБА_1 .

У своїй позовній заяві зазначає, що оскільки змінились підстави з яких виходив суд, призначаючи стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини, та оскільки розмір аліментів визначених рішенням від 16.06.2020 не відповідає потребам дитини на теперішній час, а на даний час відповідач отримує дохід та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того стягувана з відповідача сума є недостатньою для повноцінного утримання дитини, тому вказуючи, що відповідач здатен сплачувати кошти на утримання дитини у більшому розмірі, просить змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Окрім того, вказує, що з 07.08.2020 по 30.06.2024 відповідач сплачує аліменти не регулярно у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Станом на 30.06.2024, заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 23611,83 грн. У зв`язку з несплатою аліментів її матеріальне становище погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечити матеріальний стан сім`ї, тому змушена звертатись до суду про стягнення із ОСОБА_2 пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 22320 грн.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 09.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України із повідомленням (викликом) сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала та просить розглянути справу без її присутності та без участі позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області від 09.08.2024 зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що сторони по справі вказані батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11)

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16.06.2020 встановлено, що суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. (а.с.13-15)

З довідки від 23.07.2024 встановлено, що ОСОБА_1 станом на 23.07.2024 не перебуває на обліку в Острозькому УРФРОЦЗ і не отримує допомогу по безробіттю. (а.с.16)

З довідки від 23.07.2024 №181/01-28 встановлено, що ОСОБА_3 навчається в Острозькому ліцеї №2 у 7 класі за науково-педагогічним проєктом Інтелект України. (а.с.17, 32)

З трудової книги НОМЕР_2 встановлено, що на час звернення до суду, ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована. (а.с.18-20)

З довідки від 23.07.2024 №1318 встановлено, що ОСОБА_1 отримує компенсацію особи, яка надає соціальні послуги для ОСОБА_4 з 01.08.2023 по 31.07.2024 (736,70 грн. щомісячно). (а.с.26)

З медичної документації встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають незадовільний стан здоров`я. (а.с.27-29)

Із розрахунку державного виконавця відділу виконавчої служби №19508 від 25.07.2024 вбачається, що аліментні зобов`язання ОСОБА_2 належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.07.2024, має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 23611,83 грн. (а.с.30)

З довідки №34 від 30.07.2024 встановлено, що ОСОБА_2 навчається і КЗ Острозька школа мистецтв Острозької міської ради по класу бандура з 01.09.2023 з щомісячною платою у розмірі 220 грн. (а.с.31)

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і рішенням суду від 16.06.2020 з батька дитини ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 2000 грн. до повноліття дитини.

Як вказано в позовній заяві та підтверджено у судовому засіданні, витрати на утримання дитини зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини.

Звертаючись до суду, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що дитина потребує більших матеріальних витрат ніж ті, що передбачалися раніше, а дохід відповідача має стабільний характер, окрім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому дані обставини є підставою для зміни розміру стягнення аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27.11.1992, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, наявністю непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв`язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2020 році, розмір аліментів не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного забезпечення повноцінного харчування, одяг, навчання та розвитку.

Також судом враховується, що позивач не надала суду доказів того, що відповідач має стабільний дохід.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.182 СК України (в ред. закону №2037-У11 від 17.05.2017) - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення правильного способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

З урахуванням усього вище викладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки аліменти, на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Із розрахунку державного виконавця вбачається, що аліментні зобов`язання ОСОБА_2 належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.07.2024, має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 22320 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі №711/679/21, зроблено висновки, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; при застосуванні формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" в абзаці 1 частини 1статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання "не більше 100 відсотків заборгованості" означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Таким чином, виходячи із правових позицій Верховного Суду наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах, розмір неустойки (пені) по аліментах станом на 01.07.2024 необхідно розраховувати наступним чином:

за серпень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 18499,96 грн (1612,90 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1147 днів прострочення сплати аліментів),

за вересень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 22440 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1122 дні прострочення сплати аліментів),

за жовтень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 21840 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1092 дні прострочення сплати аліментів),

за листопад 2020 року розмір неустойки (пені) становить 21220 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1061 день прострочення сплати аліментів),

за грудень 2020 року розмір неустойки (пені) становить 20620 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1031 день прострочення сплати аліментів ),

за січень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 20000 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 1000 днів прострочення сплати аліментів ),

за лютий 2021 року розмір неустойки (пені) становить 19380 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 969 днів прострочення сплати аліментів),

за березень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 18820 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 941 день прострочення сплати аліментів),

за квітень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 18200 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 910 днів прострочення сплати аліментів),

за травень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 17600 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 880 днів прострочення сплати аліментів ),

за червень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 16980 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 849 днів прострочення сплати аліментів),

за липень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 16380 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 819 днів прострочення сплати аліментів),

за серпень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 15760 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 788 днів прострочення сплати аліментів),

за вересень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 15140 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 757 днів прострочення сплати аліментів),

за жовтень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 14540 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 727 днів прострочення сплати аліментів),

за листопад 2021 року розмір неустойки (пені) становить 13920 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 696 днів прострочення сплати аліментів),

за грудень 2021 року розмір неустойки (пені) становить 13320 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 666 днів прострочення сплати аліментів ),

за січень 2022 року розмір неустойки (пені) становить 12700 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 635 днів прострочення сплати аліментів),

за лютий 2022 року розмір неустойки (пені) становить 12080 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 604 дні прострочення сплати аліментів ),

за березень 2022 року розмір неустойки (пені) становить 11520 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 576 днів прострочення сплати аліментів),

за квітень 2022 року розмір неустойки (пені) становить 10900 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 545 днів прострочення сплати аліментів),

за травень 2022 року розмір неустойки (пені) становить 10300 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 515 днів прострочення сплати аліментів),

за червень 2022 року заборгованість відсутня,

за липень 2022 року заборгованість відсутня,

за серпень 2022 року заборгованість відсутня,

за вересень 2022 року заборгованість відсутня,

за жовтень 2022 року заборгованість відсутня,

за листопад 2022 року розмір неустойки (пені) становить 9680 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 484 дні прострочення сплати аліментів),

за грудень 2022 року заборгованість відсутня,

за січень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 9080 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 454 дні прострочення сплати аліментів),

за лютий 2023 року розмір неустойки (пені) становить 8460 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 423 дні прострочення сплати аліментів),

за березень 2023 року заборгованість відсутня,

за квітень 2023 року заборгованість відсутня,

за травень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 7900 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 395 днів прострочення сплати аліментів ),

за червень 2023 року заборгованість відсутня,

за липень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 7280 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 364 дні прострочення сплати аліментів),

за серпень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 6660 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 333 дні прострочення сплати аліментів),

за вересень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 6040 грн (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 302 дні прострочення сплати аліментів),

за жовтень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 5440 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 272 дні прострочення сплати аліментів),

за листопад 2023 року розмір неустойки (пені) становить 4820 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 241 день прострочення сплати аліментів),

за грудень 2023 року розмір неустойки (пені) становить 4220 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 211 днів прострочення сплати аліментів),

за січень 2024 року розмір неустойки (пені) становить 3600 грн (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 180 днів прострочення сплати аліментів),

за лютий 2024 року розмір неустойки (пені) становить 2980 грн (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 149 днів прострочення сплати аліментів),

за березень 2024 року розмір неустойки (пені) становить 2420 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 121 день прострочення сплати аліментів),

за квітень 2024 року розмір неустойки (пені) становить 1800 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 90 днів прострочення сплати аліментів),

за травень 2024 року розмір неустойки (пені) становить 1200 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 60 днів прострочення сплати аліментів),

за червень 2024 року розмір неустойки (пені) становить 600 грн. (2000 грн. розмір заборгованості за аліментами х 1% х 30 днів прострочення сплати аліментів).

Враховуючи вищевикладене, розмір пені становить 444339,96 грн.

Разом з тим, приписами ч.1 ст.196 СК України встановлено, що максимальний розмір пені обмежується 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Відтак, сума пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням приписів ч.1 ст. 196 СК України обмежується розміром заборгованості зі сплати аліментів та позовними вимогами ОСОБА_1 , за межі яких не може виходити суд, становить 22320 грн.

Отже, як було встановлено судом позивачка за рішенням суду стягнула з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти. Враховуючи вищевикладене та інтереси дитини, з огляду на те, що батько виконує свій обов`язок по утриманню дитини неналежним чином, аліменти сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого дитина не отримує встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, суд задовольняє позов ОСОБА_1 повністю та стягує з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 22320 грн.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року по цивільній справі №567/326/20, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 07.08.2020 по 30.06.2024 у розмірі 22320 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2024 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.