Справа № 383/982/24
Номер провадження 2-о/383/53/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, справу №383/982/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бобринецька міська рада Кіровоградської області та ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року заявник ОСОБА_1 , через представника заявника, адвоката Рижкову В.О.звернувся до суду із заявою, яку в подальшому уточнив та доповнив, про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . За життя вона склала заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно і з чого не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла в рівних частках заявнику ОСОБА_1 та сестрі заявника ОСОБА_2 . Вказує, що він звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті матері ОСОБА_3 , але постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він в шестимісячний строк не вчинив дій, передбачених ст. ст. 1268-1271 ЦК України та не був зареєстрований на момент смерті з спадкодавцем за однією адресою, а також не подав заяви про прийняття спадщини за заповітом. Вказує, що мати ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але вона хворіла та потребувала постійного догляду, тому фактично з 2018 року проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, він не може в інший, ніж судовий, спосіб підтвердити факт проживання матері разом з ним за однією адресою до дня її смерті, що перешкоджає йому оформити свої спадкові права. Крім того, заявник просить встановити факт того, що ОСОБА_3 являється його матір`ю, оскільки зі свідоцтва про його народження вбачається, що запис про матір значитьс як « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть матері заявника та за поспортом вона « ОСОБА_3 ». На цій підставі звернувся до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.08.2024 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду заяв чи клопотань не надійшло.

Представник заявника адвокат Рижкова В.О. в судовому засіданні заяву підтримала повністю, просила її задовольнити з підстав, зазначених у заяві в подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.108).

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, при цьому не заперечує проти задоволення заявлених вимог (а.с.46).

Представник заінтересованої особи Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду заяв чи клопотань не подав.

На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника заінтересованої особи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 23.12.2023 року, актовий запис 284 (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 30.01.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Вороненко Л.В., зареєстрований в реєстрі за №76, згідно якого заповіла все майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.01.2007 року №8248432 (а.с.14).

30 липня 2024 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 за заповітом заведено спадкову справу 48/2024 щодо майна померлої ОСОБА_3 (а.с.37-45).

Постановою приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А.відмовлено у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , оскільки вінв шестимісячний строк не вчинив дій, передбачених ст. ст. 1268-1271 ЦК України, тобто не був зареєстрований на момент смерті з спадкодавцем за однією адресою, а також до нотаріальної контори не подав заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с.45).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78182758 від 30.08.2024 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78182773 від 30.08.2024 року встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, номер у спадковому реєстрі 41636360, який посвідчений 30.01.2007 року, та який на час розгляду справи є чинний (а.с.35-36).

Згідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого В-Дрюківським сіль бюро ЗАГС Бобринецького району Кіровоградської області від 03.10.1967 року, вбачається, що ОСОБА_3 , являється матір`ю заявника ОСОБА_1 , але мається розбіжність у графі мати, а саме: записано « ОСОБА_6 » (а.с.11), а згідно свідоцтва про смерть вказано « ОСОБА_3 » (а.с.12).

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що знає родину заявника, так як проживає по сусідству. Вказала, що померла ОСОБА_3 доводилася матір`ю заявнику ОСОБА_1 . Вона проживала з весни 2018 року і по час смерті разом із сином постійно за його адресою: АДРЕСА_2 , оскільки хворіла та не могла без сторонньої допомоги пересуватися, а згодом була лежача і догляд за нею здійснював лише її син ОСОБА_1 . Також вказала, що знає ОСОБА_3 , саме по імені « ОСОБА_8 », по іншому її не називали, остання доводилася матір`ю заявнику ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник.

В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.

Разом з тим, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції на момент відкриття спадщини), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20 та у справі №198/132/21 від 14.12.2022 року.

Так, з довідки старости Коржівського старостинського округу Бобринецької міської ради В.Шкварко від 26.07.2024 року за №136 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до моменту смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З 2018 по 2023 рік за місцем реєстрації не проживала. Відоме місце проживання: м.Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.15).

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов заявника Бобринецької міської ради від 14 липня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_3 проживала за адресою свого сина: АДРЕСА_2 та встановлено, що заявник ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 здійснює за нею догляд (а.с.16-17), також даний факт підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов заявника Бобринецької міської ради від 12 серпня 2024 року (а.с.72).

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка проживала по сусідству з заявником підтвердила, що ОСОБА_3 проживала з весни 2018 року по день смерті за адресою проживання свого сина ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що факт родинних відносин заявника та померлої ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для вчинення нотаріальних дій з оформлення спадщини, й вирішити питання родинних відносин в іншому, окрім судового порядку, для заявника неможливо.

З урахуванням викладеного, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що померла ОСОБА_3 доводилася матір`ю ОСОБА_1 , та останній є спадкоємцем її майна за заповітом, а тому, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження, та має юридичне значення для оформлення спадкового права заявника, а отже вимоги заяви підлягають задоволенню.

Також з досліджених в судовому засіданні доказів знайшов своє підтвердження факт постійного проживання ОСОБА_1 із матір`ю ОСОБА_3 з 20 травня 2018 року і до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тому в цій частині заява також підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на наведені норми законодавства, період проживання, обставини справи, подані сторонами документи та показання свідків, суд вважає, що проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю на момент смерті останньої за адресою: АДРЕСА_2 , носило характер постійного, тому заявлені вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому суд покладає судовий збір на заявника.

Керуючись ст. ст. 76, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 із матір`ю ОСОБА_3 з 20 травня 2018 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Судовий збір, сплачений заявником при зверненні до суду, покласти на заявника.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_3 , орган видачі 3515 від 14.11.2019 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Бобринецька міська рада Кропивницького району Кіровоградської області, , місцезнаходження: вул. Незалежності, 80, м. Бобринець Кіровоградської області, п.і. 27200.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Повне рішення суду складено 26.12.2024 року.

Суддя І. М. Адаменко