Номер провадження 2-о/387/24/24
У Х В А Л А

24 грудня 2024 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 в інтересах заявниці ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та факту перебування на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в інтересах заявниці ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та факту перебування на утриманні, в якій зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2011 по 18.02.2023 проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом всього цього часу вони вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет, вважали один одного чоловіком та дружиною. ОСОБА_3 був годувальником у сім`ї, забезпечував та утримував заявника, а ОСОБА_1 займалась домашнім господарством, ніде не працювала та не мала власного джерела доходу. Встановлення заявлених фактів, має для заявниці юридичне значення, оскільки вона матиме право на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, а тому ОСОБА_1 вимушена в судовому порядку встановлювати факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та факту перебування на утриманні.

Представник заявниці та сама заявниця в судовому засіданні заперечували клопотання ТЦК про залишення заяви без розгляду, оскільки встановлення цього факту є необхідним для заявниці не лише в публічно-правових, а й у цивільно-правових відносинах, зокрема щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 . Щодо залучення в якості заінтересованої особи та питання виключення ТЦК з цього статусу, представник заявниці поклався на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 надав до суду клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду. Вважає, що з врахуванням ч.4 ст.315 ЦПК України вказана справа не підлягає розгляду судом не тільки в порядку спрощеного позовного провадження, а й в порядку цивільного судочинства. Оскільки відповідно до матеріалів доданих до заяви, необхідність встановлення факту родинних відносин особи обумовлена тим, що заявник має намір звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за призначенням одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця. Отже вбачається спір про право щодо призначення та здійснення їй виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", вирішення якої не належить до цивільної юрисдикції, а віднесено до адміністративної юрисдикції, тому вважає, що позивач має право на звернення до суду адміністративної юрисдикції з відповідним адміністративним позовом.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Тобто у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.

У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

При цьому між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останній не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанова від 18 січня 2024 року у cправі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) зазначила. що вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Також неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Крім того, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 надала до суду заяву про залучення Міністерства оборони України до розгляду даної цивільної справи в якості заінтересованої особи та мати юридичну зацікавленість .

З огляду на те, що порядок залучення заінтересованої особи у ЦПК України не врегульований, а відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, суд при залученні заінтересованої особи керується вимогами статті 53 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК Україниу справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з ч. ч. 1,5 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які незаявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справітакож за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, за необхідне залучити до участі в справі в якості заінтересованої особи Міністерства оборони України оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки. Водночас суд не вбачає підстав як виключення з переліку заінтересованих осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як цю заінтересовану заінтересовану особу визначив сам заявник.

Враховуючи, що заявниця має ще й цивільно-правовий інтерес у справі, а тому підстав для розгляду справи в загальному позовному провадженні суд не вбачає та вважає доцільним розглянути справу за правилами окремого провадження так як спору про право суд не встановив.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 260, 293, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 про залишення заяви ОСОБА_1 щодо встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду відмовити.

У задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо визнання неналежною Новоукраїнського РТЦК неналежною заінтересованою особою відмовити.

Залучити до участі у справі за заявою представника заявника ОСОБА_2 в інтересах заявниці ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовану особу Міністерства оборони України в якості заінтересованої особи.

Заінтересованій особі Міністерства оборони Україниразом з копією даної ухвали надіслати копію заяви, роз`яснивши його право ознайомитися з матеріалами справи в приміщенні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області (27000, Кіровоградська область селище Добровеличківка вул.Центральна,119).

Направити заінтересованій особі копію заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визначити заінтересованій особі строк для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, який становить 5 днів з дня вручення ухвали .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.