Справа № 404/8296/23
Провадження № 2/390/1047/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" грудня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шульзі А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Представник позивача ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 лютого 2013 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 002-10740-270213, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн, строк кредитування - 50 місяців, річні проценти 9,99% за користування кредитом, комісія 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно із умовами договору відповідач повинен погашати кредитну заборгованість не пізніше 27 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів 595,00 грн відповідно до графіку платежів на відкритий рахунок. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернула.

02 червня 2020 року права вимоги за цим кредитним договором були відступлені ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС» на підставі договору про відступлення права вимоги № 2253/К. Відповідно до умов цього договору, позивач є кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 002-10740-270213 від 27 лютого 2013 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 21 541 грн 92 коп., з яких: 6 777 грн 57 коп. - основна сума заборгованості, 3 748 грн 09 коп. - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 10 470, 00 грн - заборгованість по комісіях, 351 грн 74 коп. - 3% річних від основної заборгованості за період прострочення повернення кредиту (за період із 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року), 194 грн 52 коп. - 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків (за період із 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року), а також судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, яке повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що за правилами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки, тобто повідомленням належним чином.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

25.12.2024 розгляд справи закінчено ухваленням заочного рішення суду по суті заявлених вимог.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2013 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 002-10740-270213, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн, строк кредитування - 50 місяців, річні проценти 9,99% за користування кредитом, комісія 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно із умовами договору відповідач повинен погашати кредитну заборгованість не пізніше 27 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів 595,00 грн відповідно до графіку платежів на відкритий рахунок.

Із інформації (довідки) про кредит № 002-10740-270213 від 27 лютого 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 , підписавши його, підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с.10).

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі.

Так, 28 лютого 2013 року на рахунок ОСОБА_1 було перераховано 10 000,00 грн згідно із умовами кредитного договору № 002-10740-270213 від 27 лютого 2013 року, що підтверджується випискою по рахунку з 01.02.2013 по 04.03.2013 (а.с.11).

02 червня 2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС» укладено договір про відступлення права вимоги №2253/К, згідно із яким банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до боржників за кредитними договорами. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. За цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком в повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами. Сторони погодили, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку 2 488 200 грн (а.с. 12-14).

Згідно з платіжними інструкціями банку № 48 від 26 травня 2020 року та № 49 від 27 травня 2020 року ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС» перерахувало ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» 2 488 200 грн (а.с. 17,18).

Відповідно до витягу (додаток №1 до договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02 червня 2020 року) ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕС набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 002-10740-270213 від 27 лютого 2013 року в сумі 20 995,66 грн, з яких: 6 777 грн 57 коп. - основна сума заборгованості, 3748 грн 09 коп. - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 10 470, 00 грн - заборгованість по комісіях (а.с. 15).

Згідно з наданим позивачем розрахунком у позовній заяві заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на дату звернення до суду становить 21 541 грн 92 коп., з яких: 6 777 грн 57 коп. - основна сума заборгованості, 3 748 грн 09 коп. - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 10 470, 00 грн - заборгованість по комісіях, 351 грн 74 коп. - 3% річних від основної заборгованості за період прострочення повернення кредиту (за період із 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року), 194 грн 52 коп. - 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків (за період із 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року).

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).

Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Не зважаючи на те, отримав боржник повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи не отримав, ця обставина не позбавляє його обов`язку повернення боргу, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. У такому випадку боржник лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Однак, доказів того, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання сплачувала кредитну заборгованість на рахунки фактора або на рахунки попереднього кредитора, суду не надано.

Судом встановлено, що відповідачем порушені умови укладеного кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісії за користування кредитом, розрахунки позивача щодо заборгованості за кредитом є обґрунтованими та не спростовані відповідачем.

У разі порушення зобов`язання, відповідно до статті 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що не повернувши борг за кредитним договором, відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання (тіло кредиту, проценти за користування кредитом та по комісіях за обслуговування кредитної заборгованості) на загальну суму 20 995,66 грн, тому до неї можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України із урахуванням змін до Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, якими доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року.

У зв`язку з цим, 24.02.2022 відповідач звільнена від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплатити на користь кредитора (нового кредитора) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Водночас в постанові від 16 січня 2019 року у справі 373/2054/16-ц Велика палата Верховного суду прийшла до висновку, що оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року N 6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Три проценти річних розраховується за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, та за період із 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року становлять 351 грн 74 коп. - 3% річних від простроченої суми кредиту; 194 грн 52 коп - 3% річних від простроченої суми процентів, згідно з висновком Постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 по справі № 6-49цс12.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відомостей про добровільну сплату боргу новому кредиту справа не містить. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що у зв`язку задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2684 грн, підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача в позові зазначено, що позивачем докази понесення витрат на професійну допомогу та детальний опис робіт/послуг адвоката буде подано протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Отже, питання розподілу судових витрат судом буде вирішено після надання позивачем відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованість за кредитним договором № 002-10740-270213 від 27 лютого 2013 року у розмірі 21 541,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», , адреса: 79037, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, б.212, офіс 413, поштова адреса: 01001, м. Київ, пров. Рильський, б.4;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Квітка