Справа № 373/1923/24
Номер провадження 2-о/373/78/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Шинкаренко А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Кравченко І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності (24 серпня 1991 року),

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 представник заявника адвокат Кравченко І.О. звернулася до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення - факт постійного проживання ОСОБА_2 , 1941 року народження, на території України на момент проголошення незалежності України, 24.08.1991, разом з яким постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) в неповнолітньому віці (16 років) його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у віці 16 років, станом на 05.05.1991, заявник ОСОБА_1 не отримав паспорта громадянина СРСР та не отримав паспорт громадянина України після 24.08.1991. На момент проголошення незалежності України заявник був неповнолітньою особою та проживав на території України разом зі своїм батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника помер в с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області. ОСОБА_1 звернувся Переяславського відділу ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області з метою оформлення паспорта громадянина України, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю підтвердження постійного проживання на території України одного з батьків, з ким проживав заявник в неповнолітньому віці, станом на 24.08.1991.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 - батька заявника, на території України на момент проголошення незалежності України, 24.08.1991, необхідне йому для отримання паспорта громадянина України.

Заявник та представник заявника ОСОБА_3 вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області до суду не з`явився, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши і давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності країни (24.08.1991) постійно проживали на території України.

Згідно п.п.а, б, п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215/2002, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; дітей осіб, зазначених вище.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого 30.01.1960 Дівичківським сільсзагсом Переяслав-Хмельницького району Київської області, 30.01.1960 одружилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно з копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 02.06.1975 Дівичківським сільЗАГСом Переяслав-Хмельницького району Київської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області. Його батьками записані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 .

З копії свідоцтва про неповну середню освіту, серії НОМЕР_3 , виданого 12.06.1990 на ім`я ОСОБА_1 , 1975 року народження, слідує, що останній закінчив у 1990 році навчання у Дівичківській неповній середній школі Переяслав-Хмельницького району.

24.06.1992 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 видано військовий квиток серії НОМЕР_4 .

16.01.1995 на ім`я заявника видана трудова книжка серії НОМЕР_5 .

Судом досліджено копію свідоцтва про смерть 14.09.1988 ОСОБА_5 , серії НОМЕР_6 , виданого 14.09.1988, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7 , виданого 02.03.2000, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою, виданою Дівичківською сільською радою Бориспільського району Київської області 22.02.2024 за № 76, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та постійно проживав по АДРЕСА_1 станом на 24.08.1991.

Аналогічна інформація міститься в Обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 1991-1995 роки, дослідженої в судовому засіданні.

Також судом досліджено копію архівної довідки КУ «Трудовий архів» Студениківської, Ташанської, Дівичківської та Циблівської сільських рад від 14.08.2024 за № 01-01/460 про те, що у документах архівного фонду № 4 «Сільськогосподарський виробничий кооператив «Дніпро», с. Дівички, у книзі обліку розрахунків по оплаті праці працівників радгоспу «Дніпро» за 1991 рік виявлено дані про те, що ОСОБА_2 працював з січня по грудень 1991 року, виробив 296 людино-днів та має зароблену річну суму 6744,08 грн.

Крім того, досліджено архівну довідку КУ «Трудовий архів» Студениківської, Ташанської, Дівичківської та Циблівської сільських рад від 14.08.2024 за № 01-01/460 про те, що у документах архівного фонду № 4 «Сільськогосподарський виробничий кооператив «Дніпро», с. Дівички, виявлено дані про те, що ОСОБА_4 був прийнятий на роботу на різні роботи з 01.01.1964. У книзі обліку розрахунків по оплаті праці КСП «Дніпро» за 1991 рік виявлено дані про те, що ОСОБА_4 працював по серпень 1999 року.

05.02.2024 ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області за № К-167/6/8010-24/8010.4.1/311-24 ОСОБА_6 надано інформацію про те, що паспорт громадянина України оформлюється на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України для оформлення паспорта громадянина України. Довідка про реєстрацію видається у разі прийняття ЦСУ ДМС у м.Києві та Київській області рішення щодо належності до громадянств України. Згідно з п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2002, для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 не досягла повноліття та проживала разом з батьками, подає судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991. Таким чином, підстави для видачі заявнику паспорта громадянина України відсутні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що заявник є її дядьком, а батько заявника ОСОБА_2 це її дід. Свідок зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з заявником, зараз проживає з чоловіком в с. Дівички-1. Її дід ОСОБА_2 постійно проживав по АДРЕСА_1 , і з ним проживав його син заявник у справі, також і станом на 1991 рік. В 2000 році ОСОБА_2 помер.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що є односельцем, сусідом заявника. Батько заявника ОСОБА_2 проживав до смерті по АДРЕСА_1 , постійно. Свідок проживає в АДРЕСА_2 з 1991 року, з того часу ОСОБА_2 вже проживав там, і разом з ним його син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_9 . ОСОБА_10 тоді було десь 17 років. До того як свідок переїхав за вказаною адресою, мати заявника вже померла. Батько заявника працював на фермі радгоспу «Дніпро».

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, слід керуватися, крім Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року, також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Так, згідно з п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215/2002 у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім того, відповідно до п.10 зазначеного Порядку для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень заявник повинен, зокрема, подати рішення суду.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести даний факт і зазначені обставини перешкоджають подальшій реалізації його прав у визначений законом спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання батька заявника - ОСОБА_2 на території України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 258, 259, 263, 265, 272, 293, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , 1941 року народження на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), з яким в неповнолітньому віці (16 років) постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності (24 серпня 1991 року) його син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області, місцезнаходження: вул.Березняківська, 4-а, м.Київ, 02152, 8.

Суддя В.В.Хасанова