РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання Барашивець Т.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Коротких Т.С.,

заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника заявника - адвоката Сачка Андрія Вікторовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті військовослужбовця,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2024 року заявники звернулися в порядку окремого провадження до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про встановлення факту смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що чоловік заявниці ОСОБА_5 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, командир 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 на позиції «Охтирка» в районі н.п. СТЕЛЬМАХІВКА Сватівського району Луганської області при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність під час виконання бойових завдань у складі даного підрозділу.

Встановлення факту смерті їй необхідно для державної реєстрації смерті на території України, одержання свідоцтва про смерть державного зразка та вирішення соціально- побутових питань.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Короткий Т.С. в судовому засіданні просили заяву задовольнити, встановити факт смерті військовослужбовця ОСОБА_5 .

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні просили заяву задовольнити та встановити факт смерті ОСОБА_5 .

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій заперечував проти задоволення заяви з підстав невірного способу захисту обраного заявником, судове засідання просив проводити у його відсутність.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Ухвалою судді від 12.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявників та заінтересованої особи (їх представників).

Заслухавши учасників, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.02.2005 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, актовий запис №239.

Під час спільного подружнього життя у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.11.2006 року, актовий запис №2812, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21.04.2009 року, актового запису №1087.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 , 25.02.2022 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу до Збройних Сил України, ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з журналу ведення бойових дій вх. №72 дск від 18.06.2023 року, станом на 11.07.2023 року в бойове чергування заступили, зокрема, молодший сержант ОСОБА_5 .

Відповідно до повідомлення про зниклого безвісті №527 від 22.07.2023 року командир відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи бойовий наказ, зник безвісті 13.07.2023 року біля населеного пункту Стельмахівка, Сватівського району Луганської області при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність під час виконання бойових завдань у складі даного підрозділу.

Згідно до корінця сповіщення №6 від 26 липня 2023 року, вказано, що командир відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи бойовий наказ, зник безвісті 13.07.2023 року біля населеного пункту Стельмахівка, Сватівського району Луганської області при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність під час виконання бойових завдань у складі даного підрозділу.

Відповідно до акту проведення службового розслідування за фактом зникнення військовослужбовців за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2023 року зазначено, що згідно з вимогами ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371, та наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 р. №218 «Про проведення службового розслідування по факту зникнення молодшого сержанта ОСОБА_5 , командира стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 », капітаном ОСОБА_8 , оперативним черговим командного пункту, було проведено службове розслідування, та встановлено, що молодший сержант ОСОБА_9 , командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти, виконуючи обов`язки військової служби, здійснюючи в складі підрозділу відбиття збройного нападу та вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, залишаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_6 №280 від 28.07.2023 року про результати службового розслідування, службове розслідування вважається завершеним, а молодшого сержанта ОСОБА_5 , командира З відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , визнано безвісно відсутнім з 24.07.2023 року.

З витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування слідує, що 24.07.2023 року за фактом зникнення безвісті військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002425.

З відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.11.2024 року №3923/32/29.18-58 відмовлено заявнику ОСОБА_1 в державній реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_5 .

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України.

Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд у постанові за №506/358/22 від 28.02.2024 року дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Зі змісту заяви представника заявника авоката Сачка А.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 вбачається те, що заявник фактично просить суд встановити факт смерті ОСОБА_5 у певний час - ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання, з метою забезпечення отримання свідоцтва про смерть, прийняття та оформлення спадщини, а також для реалізації прав, встановлених законодавством України у разі загибелі військовослужбовця.

Як на фактичні підстави звернення до суду заявники посилались на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Житомира, Житомирського району, Житомирської області виконуючи бойовий наказ при захисті Батьківщини загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманого поранення, несумісного для життя перебуваючи на позиції «ОХТИРКА» біля населеного пункту Стельмахівка, Сватівського району, Луганської області, що випливає зі змісту витягу з наказу №280 від 28.07.2024 року, повідомлення про зниклого безвісті №527 від 22.07.2023 року, сповіщення №6 від 26 липня 2023 року та акту проведення службового розслідування.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив заявнику у реєстрації смерті чоловіка у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує факт його смерті.

Як на правову підставу звернення до суду із заявою адвокат посилається на пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Натомість на підтвердження вимог своєї заяви адвокат надав суду копії витягу з наказу №280 від 28.07.2024 року, повідомлення про зниклого безвісті №527 від 22.07.2023 року, сповіщення №6 від 26 липня 2023 року та акту проведення службового розслідування, в якому зазначено вірогідне припущення смерті військовослужбовця ОСОБА_5 .

Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення про смерть цієї особи, тобто констатації високого ступеня ймовірності смерті.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви представника заявника адвоката Сачка А.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_5 (військовослужбовця) у певний час - ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України відсутні., тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити представнику заявника - адвокату Сачку Андрію Вікторовичу, що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у задоволенні заяви про встановлення факту смерті військовослужбовця.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 23.12.2024 року.

Суддя І.М. Єригіна