Справа № 159/7654/24
Провадження № 2/159/1768/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Губара В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.11.2024 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи тим, що 09.09.2022 між сторонами укладено шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, сімейне життя між ними не склалося. Позивач проживає з дитиною окремо від відповідача. Останній звернувся з позовом про розірванню шлюбу з ОСОБА_1 . Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є військовослужбовцем і може надавати таку допомогу. У зв`язку із наведеним просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, та аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному позовному проваждженні з повідомленням сторін.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судовому засіданні не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства, і прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно частин 2, 3 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статтей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) сторони 09.09.2022 зареєстрували шлюб.

ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.10.2023, актовий запис № 773.

Позивач зазначає, що дитина ОСОБА_3 проживає з нею та знаходиться на її утриманні, та що відповідач неналежно виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини, що не заперечується відповідачем.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України і частиною 5 статті 183 СК України визначено безспірний розмір аліментів на дітей, який на одну дитину становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно (але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), оскільки відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і саме такий розмір аліментів буде відповідати принципу розумності та справедливості.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Згідно із ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Приймаючи до уваги інтереси дитини, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, тобто його можливість сплачувати аліменти, а також те, що доказів неможливості надавати матеріальну допомогу та про утримання відповідачем інших осіб суду надано не було, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн., від сплати якого позивач на підставі Закону України "Про судовий збір" була звільнена при пред`явленні позову до суду .

Керуючись ст.12, 76-81, 133-137, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 340, 430 ЦПК України, ст.7, 18, 75, 79, 84, 181, 182, 184, 191 СК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її утримання починаючи з 13.11.2024 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий:В. Є. ГУБАР