ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9139/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2024 року ТОВ "Коллект Центр" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 02 січня 2019 року між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого АТ "Укрсиббанк" надало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 10473,00 грн на строк до 02 січня 2021 року включно із передбаченими умовами нарахування процентів за користування кредитом. Окрім того, 07 травня 2020 року між АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого АТ "Укрсиббанк" надало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 21 773, 00 грн на строк до 07 травня 2021 року включно із передбаченими умовами нарахування процентів за користування кредитом. 14 грудня 2020 року між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" було укладено договір факторингу № 192, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за кредитними договорами №0 та №0. 15 грудня 2020 року між ТОВ "Інвестохіллс Веста" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір № 04/15/12/2020/1, у відповідності до якого до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги за договорами кредитними договорами №0 та №0. 10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого до ТОВ "Коллект Центр" перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за кредитними договорами №0 та №0. У зв`язку із порушенням позичальником ОСОБА_1 умов кредитних договорів, у нього виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 32 897,73 грн. Наразі позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідача зазначену суму боргу, суму сплаченого судового збору - 3028 грн, витрати понесені позивачем на правову допомогу - 9000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В.

11 вересня 2024 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками у справі двічі направлялася відповідачу на адресу його місця реєстрації: АДРЕСА_1 , проте конверти повернулися до суду без вручення адресату, з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 січня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.

З умов договору вбачається, що сума кредиту становить 10 473,00 грн, надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору вбачається, що кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме - на придбання товару шляхом оплати банком позичкового рахунку позичальника платіжних документів ТОВ «Комфі Трейд».

Згідно пункту 3.4, ціна продукції складає 12 473,00 грн, розмір платежу за продукцію, що сплачується позичальником за рахунок власних коштів, складає 2000,00 грн.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що розмір ануїтетного платежу становить; 437,00 грн з моменту укладення договору до 02 травня 2019 року включно. З 03 травня 2019 року розмір ануїтетного платежу становить 751,00 грн.

Процентна ставки за кредитом встановлюється у розмірі 0,00001% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Згідно пункту 3.12 договору, позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов договору та додатків до договору.

Вбачається, що умовами договору визначено розмір комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу - до 500 грн; комісія за розрахунково-касове обслуговування - у відповідності до тарифного плану.

У додатку №1 до договору, визначений графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, де зазначена, зокрема, комісія за управління кредитом, яка складає 314,19 грн в місяць, яка погоджена позичальник, про що свідчить його особистий підпис в додатку.

Окрім того, 07 травня 2020 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.

З умов договору вбачається, що сума кредиту становить 21773,00 грн, надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору вбачається, що кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме - в сумі 21773,00 грн на погашення суми заборгованості позичальника за кредитом, наданим позичальнику банком на підставі договору про надання споживчого кредиту 0, шляхом перерахування в безготівковій формі та рахунок банку.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що розмір ануїтетного платежу становить 2337,00 грн.

Процентна ставки за кредитом встановлюється у розмірі 0,00001% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00001% річних.

Згідно пункту 3.11 договору, позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Вбачається, що умовами договору визначено розмір комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу - до 500 грн; комісія за розрахунково-касове обслуговування - відповідно до тарифів банку.

У додатку №1 до договору, визначений графік платежів, визначення орієнтованої загальної вартості кредиту, де зазначена, зокрема, комісія за управління кредитом, що складає 522,55 грн на місяць, яка погоджена позичальником, про що свідчить його сообистий підпис в додатку №1.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до частин першої, другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Банк свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, що підтверджується виписками по рахунках, долученими до позовної заяви.

14 грудня 2020 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу № 192, відповідно до якого ТОВ " Укрсиббанк " відступає, а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» приймає права вимоги до боржників, зокрема і до боржника ОСОБА_1 , за договорами кредиту №0 від 07 травня 2020 року та №0 від 02 січня 2019 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 14 грудня 2020 року до договору факторингу № 192, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 02 січня 2019 року в сумі 6944,33 грн, з яких:

3802, 43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

3141, 90 грн - сума заборгованості за комісіями;

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 14 грудня 2020 року до договору факторингу № 192, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 07 травня 2020 року в сумі 25 953, 40 грн, з яких:

21 773, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

4180, 40 грн - сума заборгованості за комісіями;

15 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/15/12/2020/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступає, а ТОВ « Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржників, зокрема і до боржника ОСОБА_1 , за договорами кредиту №0 від 07 травня 2020 року та №0 від 02 січня 2019 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 15 грудня 2020 року до договору факторингу № 04/15/12/2020/1, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 02 січня 2019 року в сумі 6944,33 грн, з яких:

3802, 43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

3141, 90 грн - сума заборгованості за комісіями;

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 15 грудня 2020 року до договору факторингу № 04/15/12/2020/1, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 07 травня 2020 року в сумі 25 953, 40 грн, з яких:

21 773, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

4180, 40 грн - сума заборгованості за комісіями;

10 січня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступає, а ТОВ "Коллект Центр" приймає права вимоги до боржників, зокрема і до боржника ОСОБА_1 , за договорами кредиту №0 від 07 травня 2020 року та №0 віж 02 січня 2019 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10 січня 2023 року до договору факторингу № 10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 02 січня 2019 року в сумі 6944,33 грн, з яких:

3802, 43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

3141, 90 грн - сума заборгованості за комісіями;

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10 січня 2023 року до договору факторингу № 10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 07 травня 2020 року в сумі 25 953, 40 грн, з яких:

21 773, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

4180, 40 грн - сума заборгованості за комісіями;

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитними договорами перед АТ "Укрсиббанк" чи сплата такої позивачу після укладання договору відступлення прав вимоги.

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором № 0 від 02 січня 2019 року в сумі 6944,33 грн, з яких: 3802, 43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3141, 90 грн - сума заборгованості за комісіями; та за договором 0 від 07 травня 2020 року в сумі 25 953, 40 грн, з яких: 21 773, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4180, 40 грн - сума заборгованості за комісіями.

На час розгляду справи у суді ані позивачем, ані відповідачем суду не надано доказів погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором повністю чи частково.

Відповідач не спростував доводів щодо отримання ним кредиту та користування ними.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку, що між відповідачем та АТ «Укрсиббанк» були укладені кредитні договори, відповідач має невиконані зобов`язання щодо повернення, отриманих в борг коштів, а також що позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами за договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Як вбачається, заборгованість відповідача за кредитним договором кредитним договором № 0 від 02 січня 2019 року в сумі 6944,33 грн, з яких: 3802, 43 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3141, 90 грн - сума заборгованості за комісіями; та за договором 0 від 07 травня 2020 року в сумі 25 953, 40 грн, з яких: 21 773, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4180, 40 грн - сума заборгованості за комісіями.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Таким чином, з урахуванням умов укладених відповідачем із банком кредитних договорів, з огляду на приписи статті 1048 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини, з огляду на викладені та застосовані судом норми чинного законодавства України, правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги грунтуються на вимогах закону та підтверджені відповідними належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: стягненню з відповідача заборгованості за договором № 0 від 02 січня 2019 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 3802, 43 грн та заборгованості за комісіями - 3141,90 грн; та за договором № 0 від 07 травня 2020 року, що складаєиться із заборгованості за тілом кредиту - 21 773, 00 грн та заборгованості за комісіями - 4180,40 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за договорами, яка підлягає стягненню із відповідача становить 32 897, 73 грн.

Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача витрати понесені позивачам на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року, укладеного між ТОВ "Коллект Центр" та АО "Лігал Ассістанс", клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Розділом 4 договору передбачений порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками договору.

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 353 від 30 липня 2024 року, сторони погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 3000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн.

Згідно витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 06 серпня 2024 року, сторони погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації з вивченням документів - 3000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн

Вбачається, що згідно платіжної інструкції № від 13 серпня 2024 року, ТОВ "Коллект Центр" перерахувало на рахунок АО "Лігал Ассістанс" кошти у розмірі 108000,00 грн, призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги.

Отже, адвокатом надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ "Коллект Центр" не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 4000,00 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за кредитним договором № 0 від 07 травня 2020 року у розмірі 25953,40 грн; заборгованість за кредитним договором № 0 від 02 січня 2019 року у розмірі 6944,33 грн; витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн, та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження:м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.В. Шаповалова