Справа № 526/3159/24
Провадження № 2/526/1154/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великобудищанської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на ім`я ОСОБА_2 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) ПЛ 0151893 та їй належало право на земельну частку площею 2,74 умовних кадастрових га, яке перебувало у колективній власності КСП ім. Щорса. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . На день смерті вона була зареєстрована сама, але позивач прийняла спадщину після неї шляхом вступу в управління майном. Постановою приватного нотаріуса 02.07.2024 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я спадкодавця.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Великобудищанської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. надала до суду пояснення, а також заяву про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 01.07.1999 складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради від 16.09.2021 року №598 ОСОБА_2 була зареєстрована станом на 30.06.1999 року за адресою АДРЕСА_1 одна.

Згідно відповіді на запит, виданої Відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.06.2024 №1189/310-24 на ім`я ОСОБА_2 видавався Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0151893, площа 2,74 умовних кад. га, згідно розпорядження голови Гадяцької РДА від 04.11.1996 за №516, зареєстрований від 31.07.1997 за №541 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса Бобрицької сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Державний акт на право власності на землю взамін цього сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не отримувала. Вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату станом на дату смерті ОСОБА_2 становила 14 162,85 грн.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Заєць Н.М. від 13.09.2024 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на території Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, що діяв на дату виникнення спадкових правовідносин визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

З п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) , але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, про вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

З п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_2 та набула права на вказану земельну ділянку, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 ЗК України, ст.ст. 328, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 2-13, 81, 200, 247, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом- задовольнити .

Визнати у порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Щорса на території Великобудищанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що є спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.12.2024 року.

Суддя: С. А. Киричок