Дата документу 24.01.2024 Справа № 336/165/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/165/21 Пр. № 22-ц/807/159/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І. Повний текст ухвали складено: 10.05.2023 року Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року про видачу дублікатів виконавчих листів за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» (надалі ТОВ «Олком - Лізинг»), до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 року поштою (конверт а.с. 74) ТОВ «Олком - Лізинг» звернулось до суду із вищезазначеною заявою про видачу дублікатів виконавчих листів (а.с. 47-74), в якій просило видати ТОВ «Олком-Лізинг»:

- дублікат виконавчого листа № 2-2632/2010, виданого 28.10.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» () суми заборгованості в розмірі 715472,23 грн.

- дублікат виконавчого листа № 2-2632/2010, виданого 28.10.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,37 кв. м та житловою площею 28,40 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) що проживає у АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ().

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2010 року задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 713652 грн. 23 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1-1699-057И від 15.05.2007 року, 1700,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, 120,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Звернуто стягнення на предмет Іпотечного договору № 1-1699-057І від 15.05.2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., реєстраційний № 982, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,37 кв. м, житловою площею 28,4 кв. м, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., реєстровий № 980, - шляхом продажу на публічних торгах за ціною, що буде встановлена в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2021 року задоволено заяву ТОВ «Олком - Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача за виконавчим листом №2-2632/2010 у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1-1699-057И від 15.05.2007 року та звернення стягнення на предмет іпотеки зі стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Олком - Лізинг».

10.04.2023 року ТОВ «Олком - Лізинг» звернулось до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, оскільки вони перебували на виконанні в Шевченківському ВДВС м. Запоріжжя з 04.07.2014 року та постановою від 25.12.2014 року виконавчий лист про звернення стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 715472,23 грн., постановою від 12.12.2014 року виконавчий лист про звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були начеб - то були повернуті стягувачеві. Проте, відповідно до акту приймання та передачі до договору відступлення прав вимоги від 09.10.2020 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг», встановлено, що виконавчі листи відсутні, за відомостями Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі виконавчі документи до відділу повторно не пред`являлись. Таким чином, виконавчі листи були втрачені при пересилці з відділу виконавчої служби стягувачеві, що є підставою для задоволення заяви та видачі дублікатів виконавчих листів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Дацюк О.І (а.с. 75).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року (а.с. 80-84) заяву ТОВ «Олком - Лізинг» про видачу дублікатів виконавчих листів по цій справі задоволено.

Видано ТОВ «Олком - Лізинг» () дублікат виконавчого листа № 2-2632/2010, виданого 28.10.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» () суми заборгованості в розмірі 715472,23 гривні.

Видано ТОВ «Олком - Лізинг» () дублікат виконавчого листа № 2-2632/2010, виданого 28.10.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,37 кв. м та житловою площею 28,40 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) що проживає у АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ().

Всі учасники цієї справи із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували, окрім боржника ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, боржник ОСОБА_1 (зміна прізвища у зв`язку із укладенням шлюбу, свідоцтво про шлюб, копія а.с. 106) в особі представника - адвоката Кузьмінова Д.В. у своїй апеляційній скарзі (а.с. 102-105) просила скасувати ухвалу суду першої інстанції у цій справі, прийняти нове судове рішення, яким залишити без задоволення вищезазначену заяву ТОВ «Олком - Лізинг», судові витрати покласти на позивача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 109).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 118), апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргоюсторони відповідача у цій справі відкрито 13 листопада 2023 року, дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 120), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штату суддів апеляційного суду взагалі.

Стягувач ТОВ «Олком - Лізинг» подало апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу боржника у цій справі, в якому у тому числі просило розглядати дану справу без участі його представника (а.с. 127-147).

Інші учасники цієї справи не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні 06 грудня 2023 року (а.с. 154-157) апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті за присутності лише представника апелянта - боржника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Д.В.: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, у розгляді цієї справи оголошено перерву, у тому числі роз`яснено апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України листом (а.с. 160) стягувачу, представник якого не з`явився у дане судове засідання, його право надати (не надати) апеляційному суду копію вищевказаного акту тощо на підтвердження (спростування) факту передачі йому Банком, як первісним стягувачем, при укладенні вищезазначеного договору відступлення прав вимоги, зокрема за вищезазначеним кредитним договором з ОСОБА_3 , оригіналів виконавчих листів, дублікати яких він просив видати йому у цій справі, а також наслідки ненадання останніх апеляційному суду, а саме: апеляційний суд буде переглядати дану справу на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ЦПК України, у тому числі боржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кузьмінова Д.В., що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України (а.с. 159-178), всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника боржника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Д.В., про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї чи будь-яких додаткових пояснень і доказів апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України апеляційний суду ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутності представника боржника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Д.В. (а.с.100) на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Д.В., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначену заяву стягувача у цій справі, керувався ст. ст. 258, 260, 353, п. 4 ч. 17 Перехідних положень ЦПК України та виходив із такого.

Як зазначив стягувач, та це підтверджено дослідженими документами, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2010 року задоволено позов Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 713652,23 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1-1699-057И від 15.05.2007 року, 1700,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, 120,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Звернуто стягнення на предмет Іпотечного договору № 1-1699-057І від 15.05.2007 року, укладеного між Банком «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., реєстраційний № 982, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,37 кв. м, житловою площею 28,4 кв. м, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., реєстровий № 980, - шляхом продажу на публічних торгах за ціною, що буде встановлена в рамках виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2021 року задоволено заяву ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача за виконавчим листом №2-2632/2010 у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1-1699-057И від 15.05.2007 року та звернення стягнення на предмет іпотеки зі стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Олком-Лізинг».

Згідно з актом приймання та передачі до договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» (копія а.с. 57-61), на підставі договорів про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 року та договору купівлі-продажу майнових прав від 09.10.2020 року, укладених між сторонами, склали цей акт про передачу банком новому кредитору договору та документи, права вимоги за якими відступаються, у тому числі, оригіналу кредитного договору №1-1699-057И від 15.05.2007 року, укладеного з ОСОБА_3 та оригінал договору поруки №1-1699-057П від 15.05.2007 року, укладеного з ОСОБА_4 .

Як зазначено в листі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 06.09.2021 року (а.с.62-63), станом на 06.09.2021 року в головному офісі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсутні оригінали виконавчих документів відносно боржників, у томі числі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

За повідомленням Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) від 03.04.2023 року (а.с. 64-65), перевіркою в АРМ «Виконавець», встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

- ВП 24152138 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про звернення стягнення на предмет іпотечного договору №1-1699-057І від 15.05.2007 року, укладеного між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 , а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит». 05.11.2011 року було відкрите виконавче провадження (з накладенням арешту на майно боржника). 05.05.2012 року головним державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- ВП 29882562 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 715472,23 гривні. 11.11.2011 року було відкрите виконавче провадження. 10.05.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- ВП 37143225 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 715472,23 гривні. 20.03.2013 року було відкрите виконавче провадження. 27.11.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

- ВП 43873501 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 715472,23 гривні. 04.07.2014 року було відкрите виконавче провадження. 25.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону N 606-XIV, 21.04.1999, чинній на той час, а саме: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

- ВП 45033008 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит». 02.10.2014 року було відкрите виконавче провадження. 12.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону N 606-XIV, 21.04.1999, чинній на той час, а саме: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

- ВП 24151093 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 715472,23 гривні. 05.01.2011 року було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- ВП 29268530 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 715472,23 грн. 06.10.2011 року було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Повторно виконавчі документи до Шевченківського відділу ДВС не пред`являлися.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно з постановою Пленуму ВССУ № 8 від 25.09.2015 року підставами для видачі дубліката виконавчого листа є втрата виконавчого листа …

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що виконавчі листи було втрачено при пересилці з відділу виконавчої служби первісному стягувачу, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання стягувачем не пропущено з огляду на втрату чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII (кредит у доларах США а.с. 19), тому суд першої інстанції правильно вбачав підстави для задоволення вищезазначеної заяви стягувача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Д.В. не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильного висновку суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію боржника ОСОБА_1 у цій справі, яку вона та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції правильно вважав лист Фонду гарантування вкладів (копія а.с. 62-63) належним доказом у цій справі факту відсутності оригіналів вищезазначених виконавчих листів у Банку.

Оскільки, ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» перебував на стадії ліквідації (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною боржника апеляційному суду не надані), а повноваження банку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на дату укладення 19.10.2020 року на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»договору відступлення прав вимоги ТОВ «Олком - Лізинг» (про що прямо зазначено у самому договорі відступлення, копія а.с. 5-6), у тому числі відносно передачі вищезазначеної заборгованості боржника ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором № 1-1699-057И від 15.05.2007 року п. 68 Додатку № 1 до вказаного договору сторін (копія а.с. 7-9), договором іпотеки № 1-1699-057П від 15.05.2007 року (поручитель ОСОБА_4 ), тому саме Фонд від імені Банку, а не сам Банк мав передавати оригінали вищезазначених виконавчих листів, якщо б вони мали місце на цю дату у Банку в наявності, за актом № 1-1699-057И від 15.05.2007 року п. 66 Додатку № 2 до вказаного договору сторін (а.с. 10-12).

Також, суд першої інстанції правильно встановив із вищезазначеної відповіді Шевченківського ВДВС від 21.03.2023 року на ім`я стягувача ТОВ «Олком - Лізинг» (а.с. 64-65), що останній раз оригінали вищезазначених двох виконавчих листів: 1) про стягнення заборгованості та 2) про звернення стягнення, виданих на виконання одного того самого рішення рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2010 року у справі ЄУН № 2 2632/10, повертались державною виконавчою службою стягувачу обидва саме на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції Закону N 606-XIV, 21.04.1999, чинній на той час, а саме: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, зокрема:

- ВП 43873501 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми боргу у розмірі 715472,23 гривні. 04.07.2014 року було відкрите виконавче провадження. 25.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві;

- та ВП 45033008 з примусового виконання виконавчого листа №2-2632/2010 від 28.10.2010 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності з ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит». 02.10.2014 року було відкрите виконавче провадження. 12.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При цьому, до вищезазначеної відповіді Шевченківського ВДВС від 21.03.2023 року на ім`я стягувача ТОВ «Олком - Лізинг» (а.с. 64-65) не було надано будь-яких доказів на підтвердження надсилання державною виконавчою службою стягувачу копій вищезазначених постанов про повернення виконавчих листів разом із направленням їх оригіналів (квитанцій про відправлення та рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень).

Хоча, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час повернення у грудні 2014 року, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, провадження № 61-2884св18, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, провадження № 61-894св17, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, провадження № 61-14268св18, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, провадження № 61-13783св19, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12, провадження № 61-40193св19.

Відсутність виконавчих листі відносно боржників позбавило стягувача можливості повторно пред`явити їх до примусового виконання, у порядку передбаченому чинним законодавством.

Видача дубліката цього виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Отже, з викладеного можна зробити висновок що оригінали вищезазначених виконавчих листів загублені при перебуванні їх на виконанні у Шевченківському ВДВС, а отже вони вважаються втраченими.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі N 2-1316/285/11 (провадження N 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі N 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі N 643/2089/13-ц, 23 червня 2021 року у справі N 2-162/12 (провадження N 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по - перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по - друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви стягувача ТОВ «Олком Лізинг» (ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року (суддя Галущенко Ю.А.) про заміну стягувача у цій справі, яка набрала законної сили та була чинною на час розгляду цієї справи судом першої інстанції, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною боржника ОСОБА_1 апеляційному суду не надані) про видачу йому дублікатів вищезазначених виконавчих листів, оскільки відсутні відомості про отримання стороною стгяувача (Банком, Фондом чи правонаступником) виконавчих документів, а також враховуючи те, що вказані виконавчі документи втрачені не з вини стягувача. Вказані ТОВ «Олком Лізинг» обставини свідчать про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Хоча, судом першої інстанції було правильно встановлено, що цей строк ТОВ «Олком -Лізинг» взагалі не пропущений, оскільки ці два виконавчі листи були видані на виконання одного того самого рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2010 року у справі ЄУН № 2 2632/10, а тому виконавче провадження за цими виконавчими листами взагалі мало бути зведеним, та на час винесення вищезазначених постанов державним виконавцем у грудні 2014 року мала місце мораторій (заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення), переривання (зупинення) строку для примусового виконання частини рішення про звернення стягнення, у тому числі свідчить про переривання (зупинення) строку для примусового виконання цього рішення і в частинні стягнення заборгованості.

Так, в силу вимог ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на грудень 2014 року (винесення вищезазначених постанов про повернення) в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 (Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення 2. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. 3. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Аналогічною за своїм змістом є ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції, починаючи з 05.10.2016 року в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016 (Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку):

1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років…

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку…

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, якій набрав чинності з 07.06.2014 року, була встановлена заборона на звернення стягнення на майно громадян, строк пред`явлення такого документа до виконання перервався, і поновився 21.10.2021, після припинення 20.10.2021 чинності вказаного Закону.

В силу вимог п. п. 5, 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження, в редакції, чинній з 05.10.2016 року, - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. - виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній з 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, якщо, навіть, рахувати строк з останньої дати (грудень 2014 року) повернення державним виконавцем вищезазначених виконавчих листів стягувачу, яких останній не отримував, то строк на примусове виконання вищезазначених виконавчих листів, з урахуванням вищезазначених вимог п. п. 5, 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження, в редакції, чинній з 05.10.2016 року, з урахуванням «мораторію» на примусове виконання строк якого закінчився 21.10.2021 року і почався заново 3-річний строк для примусового виконання, то він взагалі ще не збіг, а збігає лише 20.10.2024 року.

ТОВ «Олком - Лізинг», як стягувач, звернувся до суду першої інстанції із вищезазначеною заявою про видачу дублікатів виконавчих листів поштою 10.04.2023 року (конверт з відміткою поштового відділення від 10.04.2023 року а.с. 74), яка фактично надійшла до суду першої інстанції 19.04.2023 року (відмітка суду на заяві а.с. 47).

Крім того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк якого Верховною Радою України продовжено до 14 лютого 2024 року.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

"5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону".

Враховуючи, що на момент розгляду 10 травня 2023 року вищезазначеного питання, пов`язаного з виконанням рішення, воєнний стан в Україні ще триває, виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки боржника зупинено на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

За таких обставин, на виконання вимог п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України суд першої інстанції мав право видати дублікати вищезазначених виконавчих листів, враховуючи втрату останніх при вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах, як суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, на підставі вищезазначеної заяви стягувача ТОВ «Олком Лізинг» про їх видачу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення цих виконавчих листів до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

І хоча суд першої інстанції правильно встановив, що правильним було б розглядати вищезазначену заяву ТОВ «Олком-Лізинг» у матеріалах цивільної справи ЄУН 2-2632/2010 після її відновлення, оскільки вона знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідних категорій справі (відповідь Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за вих. № 01-37/280/2022 від 24.10.2023 року а.с. 152-153).

Проте, апеляційним судом встановлено, що цієї справи ЄУН 2-2632/2010, яка складається лише із матеріалів заяв стягувача про заміну сторони виконавчого провадження та видачі дублікатів виконавчих листів та результатів розгляду останніх судом першої інстанції, останніх також було достатньо для правильного вирішення питання процесуального питання по суті.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що учасниками цієї справи визнається і не оспорюється (та відповідно не підлягають доказуванню у цій справі в силу вимог ст. 82 ч. 1 ЦПК України), вищезазначені обставини саме ухвалення судового рішення (витяг із Єдиного державного реєстру судових рішень без зазначення ПІБ учасників - а.с. 19-10, витяг із Єдиного державного реєстру судових рішень із зазначенням ПІБ учасників - а.с. 149-151), видачі судом першої інстанції вищезазначених виконавчих листів, звернення їх первісним стягувачем до примусового виконання та повернення державною виконавчою службою.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання, пов`язаного з виконанням рішення суду, у цій справі по суті.

Будь-які описки в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції у цій справі, зокрема у назві виконавчих документів тощо, не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильної по суті ухвали суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги сторони боржника ОСОБА_1 , а можуть бути усунуті судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи у подальшому в порядку ст. 269 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Встановлено, що судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, не вирішувалось, а тому апеляційним судом останнє не могло переглядатись і не переглядається, проте воно може бути вирішено у подальшому судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. ст. 271 ЦПК України.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови боржникові у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок стягувача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 02.02.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.