УХВАЛА

02 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 757/30813/20-ц

провадження № 61-1705ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дейнегіна Сергія Миколайовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПКАРГО» до ОСОБА_1 , державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг, зобов`язання вчинити дії та визнання права інтелектуальної власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТОПКАРГО» (далі - ТОВ «ТОПКАРГО») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) (далі - ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ), в якому просило суд:

- визнати недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг

№ НОМЕР_1 від 12 квітня 2018 року щодо всіх товарів і послуг МКТП, для яких він був зареєстрований;

- зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відомості до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів

і послуг № НОМЕР_1 від 12 квітня 2018 року для всіх класів МКТП та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- визнати за ТОВ «Топкарго» право інтелектуальної власності на фірмове (комерційне) найменування англійською мовою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та українською

і російською «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року, позов ТОВ «ТОПКАРГО» до ОСОБА_1 , ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) про визнання недійсним свідоцтва України на знаки для товарів і послуги та зобов`язання вчинити дії, визнання права задоволено.

Визнано недійсним повністю Свідоцтво України на знак для товарів і послуг

№ НОМЕР_1 від 25.05.2020 року відносно усіх товарів та послуг, стосовно яких цей знак зареєстровано.

Зобов`язано ДП ««Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) внести відомості до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів

і послуг про визнання недійсними повністю свідоцтва України № НОМЕР_1

від 25 травня 2020 року та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Визнано за ТОВ «ТОПКАРГО» право інтелектуальної власності на комерційне (фірмове) найменування - «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТОПКАРГО» понесені під час розгляду справи судові витрати в розмірі 4 204,00 грн, які складаються з суми сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТОПКАРГО» понесені, у зв`язку

з розглядом справи судові витрати в розмірі 75 000,00 грн.

30 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дейнегін С. М. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року (повний текст постанови виготовлено 28 грудня 2023 року, касаційна скарга надійшла до суду 01 лютого

2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі представник заявника просить поновити строк на касаційне оскарження, та зазначає, що копію оскаржуваної постанови було отримано представником заявника у приміщенні суду 05 січня 2024 року, що підтверджено доказами.

Дослідивши клопотання представника заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 289,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ТОВ «ТОПКАРГО» звернулося до суду з позовом у липні 2020 року та заявляло три позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Отже, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 8 323,00 грн (судовий збір за подачу касаційної скарги: 12 612,00 грн ((2 102,00*3)*200%=12 612,00); сплачено судового збору: 4 289,00 грн; доплата судового збору: 8 323,00 грн (12 612,00-4 289,00=8 323,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дейнегіна Сергія Миколайовича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Дейнегіну Сергію Миколайовичу процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дейнегіна Сергія Миколайовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць