Справа № 152/1543/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни

в інтересах ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

учасники справи не викликалися;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача звернулася до суду з цим позовом та вказала, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 16 жовтня 2024 року позивач досяг повноліття. Відповідно до довідки від 26 вересня 2024 року № 406 Вищого художнього проофесійнотехнічного училища №5 м. Вінниці, ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання. Позивач не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати свої потреби, так як навчається на денній формі навчання. Наразі ОСОБА_1 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_3 , але доходів матері на його утримання та потреби у навчанні (проїзд, придбання підручників, канцелярського приладдя, продуктів харчування, тощо) не вистачає. Окрім позивача, на утриманні його матері знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_1 , 2010 року народження. В свою чергу відповідач добровільно матеріально допомоги на утримання позивача не надає. У зв`язку із вищевикладеним представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, а також судові витрати понесені у зв`язку із поданням даного позову до суду (а.с.1-2).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивача надала суду копію паспорта та копію свідоцтва про народження позивача, копії довідок.

3. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В прохальній частині позовної заяви, представник позивачв просила розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.2).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 7 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 28 листопада 2024 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 23 грудня 2024 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.21).

6. Копія ухвали суду була надіслана відповідачу судом (а.с.22), а копія позовної заяви з додатками була надіслана позивачем за адресою місця реєстрації відповідача (а.с.12). За наданою суду Джуринською сільською радою Жмеринського району Вінницької області інформацією від 6 листопада 2024 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.20). До суду повернулася поштова кореспонденція, яка надіслана судом з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.25). Копію позовної заяви з додатками, які були надіслані представником позивача, відповідач не отримав, оскільки відповідно до трекінгу відстеження «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28).

7. Суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, яка направлялася судом за його зареєстрованим місцем проживання, свідчить про умисне неотримання документів.

8. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

9. Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року справа 755/17944/18, провадження № 61-185св23.

10. Таким чином, відповідно до проставленої на поштовому конверті відмітки про відсутність відповідача за місцем проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.25), відповідач 20 листопада 2024 року був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи в суді. Відтак судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

11. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

12. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

13. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

14. Відповідно до копії паспорта та свідоцтва про народження позивача, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області. Батьком позивача записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 (а.с.3, 4).

15. Згідно із копією довідки №9 від 3 лютого 2021 року, виданої виконавчим комітетом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30 вересня 2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

17. Відповідно до копії довідки №406 від 26 вересня 2024 року, виданої Вищим художнім професійним училищем №5 м. Вінниці, ОСОБА_1 , 2006 року народження, 2024 року поступив у Вище художнє професійне училище №5 м. Вінниця на денну форму навчання і на даний час навчається на першому курсі по спеціальності «Муляр, електрогазозварник». Термін навчання у даному навчальному закладі закінчується 31 січня 2026 року (а.с.6).

V. Оцінка Суду.

18 Підставою даного позову є фактичні обставини, якими представник позивача обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів на його утримання на час його навчання у вищому навчальному закладі.

19. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.

20. Відповідно до статті 199 СК, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

21. Згідно з частиною першою статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

22. Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

23. Тому, Суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, при цьому: син має вік більше 18 років, але менше 23; продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу (про обставини неможливості надавати утримання Суд не повідомив).

24. Надані представником позивача докази, Суд визнає належними і допустимими, також достовірними, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

25. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі.

26. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача Суд відповідно до статті 200 СК України, враховує:

26.1. стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

26.2. стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

26.3. відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків;

26.4. відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

26.5. відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

26.6. також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення.

27. Позивач наразі вже повнолітній та дійсно навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, у зв`язку з чим не має можливості працевлаштуватися. В свою чергу представник позивача не надала суду інформацію щодо витрат, які несе позивач у зв`язку з навчанням, а також про те, які кошти витрачає його мати на його утримання та чи отримує він стипендію за місцем навчання. Виходячи з цього, Суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог частково, а саме стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 2000 грн.

VI. Розподіл судових витрат.

28. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

29. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

30. Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

31. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

32. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

33. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

34. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

35. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

36. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

37. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надала суду копію договору про надання правничої допомоги від 18 жовтня 2024 року, копію акта приймання передачі наданих послуг від 28 жовтня 2024 року, копію розрахунку витрат на правничу допомогу позивачу від 18 жовтня 2024 року на суму 2000 грн, копію квитанції про оплату правничої допомоги від 28 жовтня 2024 року на суму 2000 грн.

38. Таким чином встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті за надання правничої допомоги. Ці витрати пов`язані з розглядом справи, їхній розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін. З урахуванням задоволення позовних вимог частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 1500 грн.

39. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат в частині судового збору, слід зазначити наступне.

40. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру слід стягнути з відповідача на користь держави.

41. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

З цих підстав,

Керуючись статтями 141, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 182, 183, 191, 199, 200 СК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісяця, починаючи з 31 жовтня 2024 року і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у Вищому художньому професійно-технічному училищі №5 м. Вінниці, тобто до 31 січня 2026 року, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років у випадку навчання.

3. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп..

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

6. Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 23 грудня 2024 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт номер НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 18 жовтня 2024 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА