Провадження №2/359/279/2024
Справа №359/4398/23
УХВАЛА

6 лютого 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта Олена Юріївна, розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 до товариства з обмеженою відповідальністю «Паркагро» про розірвання договорів оренди землі,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви; зміст процесуальних правовідносин.

Представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою та посилається на те, що суддя Семенюта О.Ю. відкрила провадження у цивільній справі за позовом, підписаним адвокатом Гамолею О.Ф., повноваження якого не були підтверджені належними документами. Головуючий намагався пришвидшити розгляд цивільної справи, не забезпечивши процесуальні права відповідача. Зокрема, був порушений порядок розгляду продовження процесуального строку на подання відзиву на позов. Крім того, суддя Семенюта О.Ю. неодноразово порушувала засади рівності та змагальності сторін, надаючи перевагу представнику позивачів ОСОБА_44 . Ці обставини викликають обґрунтований сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого. Тому представник відповідача ОСОБА_1 просить відвести суддю Семенюту О.Ю. від подальшої участі у розгляді цивільної справи.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 травня 2023 року (а.с.1-2 т.2) цивільна справа, що є предметом судового розгляду, була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 3 «Склад суду. Відводи» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права, якими керується суддя при розгляді заяви.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України, передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно з ч.3 ст.40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

3. Мотиви, якими керується суддя при розгляді заяви.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 грудня 2023 року (а.с.13-17 т.3) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду. При цьому суд погодився з її доводами про те, що оформлення ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1296243 від 25 квітня 2023 року було здійснено з порушенням п.12.2 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого ордер може бути складений на представництво процесуальних інтересів лише однієї, а не декількох осіб. Однак суд виходив з того, що ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1296243 від 25 квітня 2023 року був виданий на підставі договорів про надання правової допомоги від 25 квітня 2023 року (а.с.174-176, 180, 194 т.2), укладених між адвокатом Гамолею О.Ф. та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 . Системний аналіз норм права, викладених в ч.4 ст.62 ЦПК України, п.12, п.12.3 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги та ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», свідчить про те, що повноваження на ведення цивільної справи виникає у адвоката виключно на підставі договору про надання правничої допомоги, тоді як ордер є документом, який лише посвідчує означені повноваження, а не зумовлює їх виникнення. Тому неналежне оформлення ордеру, за умови укладення договору про надання правничої допомоги, не свідчить про відсутність у адвоката повноважень на ведення справи. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №756/3874/22 (провадження № 61-900св23), зі змісту якого вбачається, що не є підставою для скасування законного судового рішення ордер, форма якого не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правової допомоги та порядку ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України, оскільки адвокат діє на підставі договору про надання правової допомоги, що передбачено статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Звертаючись з заявою про відвід судді з тих підстав, що провадження у цивільній справі було відкрито на підставі позову, підписаного не уповноваженим представником позивачів ОСОБА_59 , представник відповідача ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 грудня 2023 року та прагне її перегляду. Зокрема, з цієї підстави ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 лютого 2024 року (а.с.89-91 т.3) було відмовлено у задоволенні повторної заяви представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 червня 2023 року (а.с.49-50 т.2) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 10 липня 2023 року. ТОВ «Паркагро» був визначений строк протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали судді для подання відзиву на позов. Період часу з 5 червня 2023 року до 10 липня 2023 року був цілком достатнім для подання відповідачем відзиву на позов. Тому посилання представника відповідача ОСОБА_1 на те, що головуючий прагнув пришвидшити розгляд цивільної справи, не відповідає дійсності. Зокрема, судовий розгляд цивільної справи по суті триває вже 7 місяців, тоді як з`ясування обставин та перевірку їх доказами навіть не розпочато. Зі змісту довідки форми №20 (а.с.54 т.2) вбачається, що ТОВ «Паркагро» був відсутнім за зареєстрованим місцезнаходженням. Ця обставина перешкодила своєчасному врученню відповідачу копії ухвали судді про відкриття провадження у цивільній справі, копії позову з додатками. У зв`язку з цим посилання представника відповідача Негребецької Ю.Е. на несвоєчасне направлення її довірителю означених документів не має жодного юридичного значення. Крім того, як вбачається з п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, ТОВ «Паркагро» вважалось належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи. У зв`язку з тим, що підстави для відкладення підготовчого провадження були відсутні, на підставі ч.3 ст.223 ЦПК України суд цілком законно провів підготовче судове засідання у відсутності відповідача.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 листопада 2023 року (а.с.153-154 т.2) було задоволено клопотання представника відповідача Негребецької Ю.Е. про продовження процесуального строку для подання відзиву, а поданий нею відзив був долучений до матеріалів цивільної справи №359/4398/23. У такий спосіб суд забезпечив процесуальні права ТОВ «Паркагро». Як вбачається з диспозиції норми, викладеної в ч.2 ст.214 ЦПК України, управління судовим розглядом цивільної справи відноситься до виключних повноважень головуючого, а не учасників судового процесу. Тому посилання представника відповідача ОСОБА_1 на те, що питання про продовження строку на подання відзиву належало вирішити без проведення судового засідання, підлягає критичній оцінці. Навпаки, розгляд цього процесуального питання в судовому засіданні було спрямовано на те, щоб кожен учасник мав можливість висловити свою думку щодо вжиття означеного процесуального заходу. Така процесуальна поведінка головуючого узгоджується з такими основними засадами цивільного судочинства, як змагальність сторін та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, передбачених п.2, п.3 ч.3 ст.2 ЦПК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 грудня 2023 року (а.с.13-17 т.3) було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відносно адвоката ОСОБА_44 . При цьому суд виходив з того, що неналежне оформлення ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1296243 від 25 квітня 2023 року, за умови укладення ним з позивачами договорів про надання правової допомоги, не було суттєвим недоліком в розумінні ч.2 ст.262 ЦПК України, допущення якого потребувало постановлення окремої ухвали. Зі змісту ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 2 лютого 2024 року (а.с.89-91 т.3) вбачається, що представнику відповідача ОСОБА_1 було роз`яснено, що питання про постановлення окремої ухвали за фактом внесення недостовірної інформації адвокатом Гамолею О.Ф. в ордери на надання правничої (правової) допомоги буде розглянуто на процесуальній стадії ухвалення рішення суду за результатом розгляду цивільної справи. Це обумовлено тим, що перевірка достовірності означених відомостей потребує дослідження письмових доказів, що здійснюється лише на стадії з`ясування фактичних обставин та перевірки їх доказами, а не на стадії розгляду заяв та клопотань, передбаченої ст.222 ЦПК України. Звинувачуючи головуючого у бездіяльності, що полягає в ухиленні від постановлення окремої ухвали, представник відповідача ОСОБА_1 висловлює незгоду з ухвалами Бориспільського міськрайонного суду від 19 грудня 2023 року та 2 лютого 2024 року. Акцентуючи увагу лише на юридичних та фактичних підставах клопотання про залишення позову без розгляду, поданого повторно представником відповідача ОСОБА_1 , головуючого прагнув забезпечити додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, спрямувати судовий розгляд на забезпечення об`єктивного з`ясування обставин, а також усунення із судового розгляду всього, що не мало істотного значення для розгляду означеного процесуального питання. Така діяльність судді Семенюти О.Ю. кореспондується з повноваженнями, визначеними в ч.2 ст.214 ЦПК України. Позаяк на підставі ч.3 ст.214 ЦПК України представник відповідача Негребецька Ю.Е. мала право заявити заперечення на дії головуючого. Однак зі змісту протоколу судового засідання від 2 лютого 2024 року (а.с.92-99 т.3) вбачається, що вона не скористалась означеним процесуальним правом. Крім того, суддя Семенюта О.Ю. роз`яснювала всім без виключення учасникам судового процесу, а не тільки позивачам, їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення та невчинення процесуальних дій, а також сприяла учасникам судового процесу в здійсненні ними елементарних прав, зокрема порядку подання процесуальних документів та доказів. Така діяльність головуючого узгоджується з п.3, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України.

Юридична природа відводу судді полягає у перевірці його процесуальної поведінки на предмет об`єктивності та неупередженості. Зокрема, як роз`яснив Європейський суд з прав людини в п.35-п.36 рішення від 3 грудня 2019 року у справі «Паунович проти Сербії», безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності. Її наявність чи відсутність може бути оцінена за суб`єктивним критерієм, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, та об`єктивним критерієм, який визначає, чи надав відповідний суддя достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Разом з тим, щодо другого критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Іншими словами, вирішальним є те, чи може вказане побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, слід мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або «справедливість повинна не тільки вершитися, але має бути також очевидно, як вона вершиться». Для того, щоб задовольнити вимогу неупередженості, національний суд повинен дотримуватися як суб`єктивних, так і об`єктивних критеріїв. Їх наявність передбачає обов`язкове врахування питання внутрішньої організації та існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід суддів, є однаково важливим фактором. Такі правила виражають заінтересованість національного законодавця з приводу усунення всіх обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості відповідного судді чи суду, та є спробою забезпечити неупередженість шляхом усунення причин таких проблем. Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву небезсторонності, і таким чином сприяють підвищенню довіри, яку суди мають вселяти громадськості у демократичному суспільстві. Таким чином, будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави для побоювань у відсутності неупередженості, повинен взяти самовідвід. Суддею Семенютою О.Ю. не вчинено жодної дії та не ухвалено жодного судового рішення, які б викликали у стороннього спостерігача розумний сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого.

4. Висновки судді.

З огляду на це суддя висновує, що підстави для відводу судді Семенюти О.Ю. від подальшої участі у розгляді цивільної справи відсутні. Тому подану представником відповідача ОСОБА_1 заяву належить визнати необґрунтованою.

Представник відповідача ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді через електронну пошту суду 5 лютого 2024 року, тобто раніше, ніж за три робочі дні до судового засідання, призначеного на 12 лютого 2024 року. Ці обставини свідчать про те, що на підставі ч.3 ст.40 ЦПК України розгляд питання про відвід судді відноситься до повноважень іншого судді, визначеного в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України. Тому цивільну справу слід передати до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення судді, уповноваженого на розгляд заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Визнати необґрунтованою заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюти Олени Юріївни.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 до товариства з обмеженою відповідальністю «Паркагро» про розірвання договорів оренди земліпередати до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення судді, уповноваженого на розгляд заяви про відвід судді, в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала судді не підлягає апеляційному оскарженню та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Ю. Семенюта