Справа № 431/1111/20
Провадження № 2-в/191/56/24
У Х В А Л А

іменем України

11 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувшизгідно вимог ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №431/1111/20, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ АБ «Украгазбанк» звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадженняпо цивільній справі №431/1111/20, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 03.06.2020 року у справі №431/1111/20 задоволено позовну заяву АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Ф-865 від 17.07.2008 року в сумі 15980,99 доларів США та судовий збір в сумі 5999,92 грн..На даний час вказане рішення суму відповідачем ані добровільно, ані примусово не виконано. Виконавчі листи позивачем не отримувалися. У зв`язку із початком бойових дій в Луганській області в 2022 році Донецька обласна дирекція АБ «Укргазбанк`була змушена припинити свою роботу, всі документи банку по вказаній справі не вивезено до підконтрольних територій. Враховуючи захоплення приміщення, матеріально-техніяної бази та всієї документації дирекції АБ «Укргазбанк», доступу до власних документів пов казаній справі позивач до теперішнього часу не має і доля їх невідома. Іношо способу примусового виконання судового рішення, нж на підставі виконавчого листа, законодавством не передбачено, наявна необхідність отримання виконавчого листа за зазначеним рішенням суду. Однак, для отримання виконавчого документа необхідним є відновлення втраченого судового провадження у справі №431/1111/20, з метою чого АБ «Украгазбанк» і звертається до суду з даною заявою.

У зв`язку з цим, просить частково відновити втрачене судове провадження Старобільського районного суду Луганської області у справі №431/1111/20, яким задоволено позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме резолютивну частину рішення суду від 03.06.2020 року у цій же справі.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, однак при зверненні до суду з даною заявою просила справу розглядати без її участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням на сайті Судової влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статей 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно ч.1 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги : частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК України сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність судових справ Старобільського районного суду Запорізької області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 03.06.2020 року Старобільським районним судом Луганської області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі №431/1111/20 позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дата набрання законної сили : 07.08.2020 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія заочного рішення від 03.06.2020 року у справі №431/1111/20, яка 19.08.2020 року була виготовлена з автоматизованої системи документообігу суду та надіслана на адресу ПАТ АБ «Укргазбанк».

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.81, 260, 261, 488-494 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити в повному обсязі.

Частково відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №431/1111/20 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині, що стосується тексту заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 03.06.2020 року у справі №431/1111/20 з наступним змістом: «

03.06.2020

Справа №431/1111/20

Провадження №2/431/450/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 червня 2020 року

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором у сумі 15 980,99 доларів США та судовий збір.

В обґрунтування позову Банк посилається на те, що між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № Ф-865 від 17 липня 2008 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Строк повернення кредитних коштів, до 16 липня 2033 року. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повертає кредитні кошти у визначені Кредитним договором строк. Загальна заборгованість станом на 03 лютого 2020 року, складає 15 980,99 доларів США, що становить 399 994, 59 грн., а тому просив суд їх стягнути з ОСОБА_1 .

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

03 червня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Згідно Розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014р. № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» підсудність справ за місцем проживання відповідача ( вул. Репіна, 45, м.Антрацит, Луганської області) визначено Старобільському районному суду Луганської області.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Ф-865 від 17.07.2008.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 18 000 доларів США.

Згідно п.1.4.1 кредитна ставка за користування кредитом становила 14,9 % річних.

Банк зобов`язався на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1., збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п. 3.1.10. Кредитного договору).

Строк повернення кредитних коштів, згідно п. 1.1. Кредитного договору був визначений до 16 липня 2033 року.

Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо можливості стягнення грошових коштів в іноземній валюті.

У постанові від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 Верховний Суд України зазначив, що незалежно від валюти боргу (грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є національна валюта України гривня. Відтак у національній валюті України підлягають стягненню й інші складові грошового зобов`язання, передбачені, зокрема, у ст. 1048 Цивільного кодексу України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України.

А у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 308/3824/16-ц йдеться про те, що незалежно від визначеної сторонами валюти боргу у зобов`язанні валютою платежу є виключно гривня, за умови відсутності у сторін відповідної ліцензії Національного банку України.

Натомість Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, як і виконання договірних зобов`язань не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц та від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Отже, станом на 03.02.2020, в результаті невжиття заходів позичальником щодо погашення заборгованості перед Банком, існує заборгованість за кредитним договором, яка складає 15 980, 99 доларів США, у тому числі:

нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2014р. по 30.04.2015р. 2 499,59 доларів США;

заборгованість за кредитом 13 481,40 доларів США.

Станом на 03.06.2020 (на день ухвалення рішення) заборгованість за кредитним договором складає 15 980, 99 доларів США, що становить 428 218, 61 грн - виходячи з курсу НБУ 26,7955 грн за 1 долар.

З урахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим, законним, а тому задовольняє його.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи наведений в частині третій вказаної статті і до них, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних витрат. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 5 999 грн. 92 коп.

Керуючись ст.ст.1046, 1047, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд.код НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 13 вересня 1995 р.) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, , МФО 320478) заборгованість за кредитним договором №Ф-865 від 17 липня 2008 року у сумі 15 980 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) дол. США 99 центів, що становить 428 218, 61 (чотириста двадцять вісім тисяч двісті вісімнадцять) грн 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд.код НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 13 вересня 1995 р.) судовий збір у розмірі 5 999 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.О. Пелих»

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Прижигалінська