Провадження № 2/752/7085/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Ахмеяна Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

у листопаді 2019 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, надає ці послуги та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Відповідно до вимог законодавства споживач зобов`язаний укласти договір із надавачем відповідних послуг. Підготовлений ТОВ договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який був складений на основі типового договору, на даний час боржник не підписав, хоча неодноразово ТОВ розміщувало оголошення про необхідність укласти цей договір. Відповідач регулярно отримує комунальні послуги, які надає позивач, не відмовляється від цих послуг та фактично споживає їх. Жодного разу не звернувся до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання ним боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг внаслідок чого у споживача існує заборгованість за період з грудня 2018 по жовтень 2019 року за надані послуги з централізованого постачання гарячої води - 2406,40 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не сплатила вказані вище суми боргу, чим прострочила виконання зобов`язання, остання зобов`язана відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України також сплатити: інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за гаряче водопостачання - 7,12 грн; 3% річних, нарахованих на суму заборгованості за гаряче водопостачання - 53,54 грн..

Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 1921 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року позов ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2406 гривень 40 копійок, інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 7,12 гривні; 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 29,90 гривень; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривень, що разом складає належну до стягнення суму 1958 гривень (а.с. 21-25).

05.03.2024 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мельник Р.А. подав до суду клопотання про поновлення строку та заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 33-35, 36, 37).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21 червня 2024 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення у справі №752/24976/19 за позовом «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, задоволено; заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року по цивільній справі №752/24976/19 за позовом ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, скасовано (а.с. 67-68).

В судове засідання сторони не прибули, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку.

Представником позивача в системі «Електронний суд» подано заяву, в якій просить закрити провадження в справі в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2406 гривень 40 копійок, інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 7,12 гривні; 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 29,90 гривень, оскільки відповідачем сплачено вказану заборгованість; стягнути із відповідача на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн.; справу розглядати без участі представника (а.с. 59-60, 63-64).

Відповідач та її представник про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача ТОВ «Теплопостачсервіс» про закриття провадження у справі, вважає, що її слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Відсутність заперечень з боку відповідача не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

Згідно наданої позивачем інформації відповідач сплатила заборгованість позивачу після ухвалення заочного рішення у справі, тому твердження про відсутність предмету спору є безпідставним.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити з підстав відмови позивача від позову згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрите у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Представник позивача у своїй заяві просить стягнути із відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1921 грн..

Оскільки відповідач сплатила суму боргу після пред`явлення позову, тому з неї відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 142, п. 4 ч. 1 ст. 255, 256, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги закрити у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (, місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. № 58-А, р/р НОМЕР_2 відділення ПУМБ «РЦ в м. Київ», МФО 334851) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк