Провадження № 2/643/4834/24
09.12.2024 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Харченко А.М.
за участю секретаря Іщенко Ю.Д.
представника позивача адвоката Бабій Л.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
В судовому засіданні представник позивача адвокат Бабій Л.В. підтримала позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити.
Третя особа ОСОБА_4 направив суду письмові пояснення, в яких зазначив, що його матір`ю подано до суду позов до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, але відносини між ними не склалися. В 2014 році ОСОБА_2 добровільно покинув квартиру АДРЕСА_1 і більше не повертався. Він забрав з собою не лише свої речі, а також речі які йому не належать. На цей час в квартирі мешкає він та його мати. Вони утримують квартиру та сплачують за комунальні послуги. Раніше в квартирі мешкала його бабуся ОСОБА_5 , але вона померла в 2019 році. ОСОБА_3 в квартирі зареєстрована, але фактично в ній не проживає. Справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилася, причини неявки не повідомила.
Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить 73/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 2 жовтня 2001 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 5-01-225565.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть.
Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78158658 від 28.08.2024, після смерті ОСОБА_5 28.08.2024 заведена спадкова справа № 22/2024.
Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавалося.
Позивач ОСОБА_1 17.06.2004 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 12, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження.
Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , відповідач чоловік позивача ОСОБА_2 , третя особа син позивача ОСОБА_4 .
Відповідно до повідомлення Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, перевіркою облікових даних архівного фонду Відділу актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено.
Згідно з повідомленням ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 23.09.2024, в період з 01.01.2024 по 23.09.2024 заяви, звернення, повідомлення про неправомірні дії щодо порушення права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області не надходило.
Статтею 405 ЦК України визначено, шо члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням та в задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовляє в повному обсязі за його недоведеністю.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення буде складений протягом п`яти днів.

Суддя Харченко А.М.