_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4558/17
Провадження № 6/947/661/24
УХВАЛА

про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон

25.12.2024

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , застосовані ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 19.04.2017 року по справі №520/4558/17.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 квітня 2017 року Київським районним судом міста Одеси задоволено подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та постановлено ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу заявниці ОСОБА_1 . Підставами для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відділом примусового виконання рішень зазначено, що боржник вимоги за виконавчими документами в добровільному порядку не виконує, а саме в рамках виконавчого провадження ВП 51517628 по примусовому виконанню рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.09.2010 року (справа №2-81/10) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредиту 2880168,47 грн., заборгованості по відсотках 537475,65 грн., пені 576276,81 грн. та судових витрат. На час розгляду подання рішення суду не було виконано.

Станом на теперішній час виконавче провадження ВП 51517628 завершено постановою виконавчої служби від 12.04.2017 року на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, за взаємною згодою зі стягувачем АТ «Райффайзен банк Аваль», кредитні зобов`язання за кредитним договором №014/0058/74/73626 разом із забезпеченням (іпотекою) в рахунок погашення боргу у позасудовому порядку відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», були передані від банку фізичній особі ОСОБА_4 . Надалі ОСОБА_4 звернувся до суду за заміною сторони стягувана у виконавчому провадженні. Ухвалою суду від 18.07.2018 року замінено стягувача з АТ «Райффайзен банк Аваль» на ОСОБА_4 по цивільній справі №2-81/10 в рамках якої було ухвалено рішення суду від 15.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» та було видано виконавчий лист на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП 51517628. Надалі ОСОБА_4 відступив свої права вимоги за договором про відступлення прав за договором іпотеки громадянці ОСОБА_2 .

За цим договором про відступлення прав за договором іпотеки, первісний кредитор ОСОБА_4 та новий кредитор ОСОБА_2 , у зв`язку з укладенням договору про заміну кредитора в зобов`язанні у зв`язку з його виконання третьою особою за основним зобов`язанням кредитним договором №014/0058/74/73626 від 24.07.2007 року, разом із усіма додатковими договорами (угодами) до нього, договорами про внесення змін, додатками, змінами та доповненнями та викладеннями у новій редакції, що був укладений між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та позичальником ОСОБА_1 , ОСОБА_4 передав права вимоги за Договором іпотеки посвідчений 18.05.2007 року.

Вищевказані обставини і стали підставо для звернення до суду з даною заявою.

Частиною 6 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку про можливість її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-81/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про внесення змін до кредитного договору.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2010 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 29 лютого 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредиту 2 880 168,47 гривень, заборгованості по відсотках 537 475,65 гривень, пені 576 276,81 гривень, а всього стягнуто 3 993 920,93 гривень, а також судові витрати по справі. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

18 березня 2011 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №2-81/10, щодо примусового виконання рішення суду в частині боржника ОСОБА_1 .

30.06.2016 року старшим державним виконавцем Носенком Сергієм Борисовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП №51517628.

Ухвалою суду від 19.04.2017 року подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документу задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчий лист №2-81/10, виданий 18.03.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредиту 2 880 168, 47 гривень, заборгованості по відсотках 537 475, 65 гривень, пені 576 276, 81 гривень, а всього стягнути 3 993 920,93 гривень.

Виконавче провадження ВП 51517628 завершено Постановою виконавчої служби від 12.04.2017 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується листом Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області відділу примусового виконання рішень від 15.10.2024 року №03.01-39435.

Ухвалою суду від 18.07.2018 року заяву ОСОБА_4 про заміну стягувачів у виконавчому провадженні у цивільній справі за №2-81/10 за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про внесення змін до кредитного договору - задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Київським районним судом міста Одеси у цивільній справі за №2-81/10 за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» внесення змін до кредитного договору, з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на правонаступника стягувача ОСОБА_4 .

Згідно нотаріально посвідченого договору від 18.10.2018 року про відступлення прав за договором іпотеки, первісний кредитор ОСОБА_4 та новий кредитор ОСОБА_2 , у зв`язку з укладенням договору про заміну кредитора в зобов`язанні у зв`язку з його виконання третьою особою за основним зобов`язанням кредитним договором №014/0058/74/73626 від 24.07.2007 року, разом із усіма додатковими договорами (угодами) до нього, договорами про внесення змін, додатками, змінами та доповненнями та викладеннями у новій редакції, що був укладений між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та позичальником ОСОБА_1 , ОСОБА_4 передав права вимоги за Договором іпотеки посвідчений 18.05.2007 року.

Крім того, заявниця надала докази, що підтверджують її хворобу цукровий діабет 2 типу тяжкої форми у стадії декомпенсації, цироз печінки вірусної етнології, гепатит С, інсуліно залежна. ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності. У своїй заяві вона також зазначила, що хвороба прогресує та, на жаль у нас в країні немає сучасного медичного обладнання та лікування для можливості заліковувати хворобу для того щоб підтримувати життя. У зв`язку з чим заявниця планує виїхати за кордон у Німеччину в цілях лікування, так як в цій країні є безкоштовні програми лікування з такими діагнозами як у заявниці

Згідно з частиною 5 статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до частини 1 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 441 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Правовий аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення лише у виконавчому провадженні, яке примусово виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином. У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», скарга №66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії», скарга №32190/96, §96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини», скарга №41463/02, §35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно розділам VII, VIII, IX Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

В академічному тлумачному словнику української мови слово «ухилення» тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення. Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, враховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що в судовому засіданні встановлено, що наразі обставини, які слугували для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відпали, за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на іпотечне майно, суд приходить до висновку, що заява про скасування такого обмеження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, задовольнити.

Скасувати заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 19.04.2017 року по справі №520/4558/17.

Копію ухвали суду направити до Адміністрації державної прикордонної служби України та сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. М. Куриленко