Провадження № 2/202/544/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/16110/23

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

за участю:

представника позивача адвоката Довженка О.В.

відповідача ОСОБА_2 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

22.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 .

На випадок своє смерті ОСОБА_4 зробила розпорядження, яке виклала у заповіті від 17.10.2020, та розпорядилася, що усе належне їй рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, яке належало б їй на день смерті, вона заповідає йому, ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , і приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лозенко В.В. відкрита спадкова справа до її майна.

04.08.2023 він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Крім нього, з заявами про прийняття спадщини, в порядку трансмісії, звернулися відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки син ОСОБА_4 ОСОБА_5 , який є батьком відповідача ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.08.2023 нотаріус відмовив йому, ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину), оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини.

Вважає, що строк для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки відповідно до постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 він вважав, що строк для прийняття спадщини складав 10 місяців.

Крім того, пропуск строку є незначним і складає всього півтора місяці, що в умовах воєнного стану є поважною причиною.

Також зазначив, що після звернення відповідачів до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, нотаріус, у порушення п.2.2 та п.3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не здійснив його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Враховуючи викладене, просив суд визначити йому, ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з дати набрання рішення суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.09.2023 по справі відкрите загальне позовне провадження та відповідачам визначено строк для подання відзиву на позов.

Відповідачі своїм процесуальним правом не скористалися, відзив на позов не подали.

14.11.2023, за клопотанням представника позивача, судом витребувана копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4

20.12.2023 від нотаріуса Лозенко В.В. до суду надійшла копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4

20.12.2023 підготовче провадження по справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Довженко О.В. доводи позовної заяви підтримав та наполягав на її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що квартира, частка у якій належала померлій ОСОБА_4 , є єдиним житлом ОСОБА_3 , а тому вважає, що складання заповіту ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 є несправедливим. Позовні вимоги просила вирішити з урахуванням вказаних обставин.

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду не з`явився, будь-яких заяв не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дніпрі померла ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №2516 від 17.12.2022 Чечеловським ВДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, випливає, що позивач по справі - ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4 по батьківській лінії.

Відповідач по справі ОСОБА_3 також є онуком ОСОБА_4 по батьківській лінії, а відповідач ОСОБА_2 є дружиною сина ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 01.08.2023.

17.10.2020 бабуся позивача ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт у якому усе належне їй майно заповідала ОСОБА_1 .

Отже, відповідно до ст. 1235 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі.

Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Приписами ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 , тобто на момент відкриття спадщини, позивач не проживав разом із нею.

04.08.2023 ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

04.08.2023, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , нотаріус постановою відмовив у відкритті спадкової справи, оскільки спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини.

Крім того, з копії спадкової справи, яка надана на виконання ухвали суду від 14.11.2023, судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого заведена 29.03.2023 за заявою ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталася, а відтак не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. (ч.3 ст.1272 ЦК України)

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що строк на прийняття спадщини він пропустив через те, що вважав, що строк прийняття спадщини збільшено до 10 місяців, а також через введення воєнного стану та невиконанням нотаріусом вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану і Україні» (зі змінами), затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 р. до 05 год.30 хв. 23 серпня 2022 року, який станом на 30.01.2024 триває.

Дійсно, згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

09.05.2023 вказаний пункт був виключений з постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 на підставі постанови КМУ №469 від 09.05.2023.

Отже, ОСОБА_1 , як пересічний громадянин, виходив із того, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 складає для нього 10 місяців та закінчується 15.10.2023.

Однак, суд зазначає, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова КМУ суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (ч. 4 ст. 4 ЦК України).

Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.

Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України); законодавець як у ст. 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові КМУ визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 25.01.2023 по справі №676/47/21.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 сумлінно помилявся щодо тривалості строку подання заяви про прийняття спадщини, що не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини, але враховує, що приватному нотаріусу Лозенко В.В., який відкрив спадкову справу, 23.06.2023 (дата отримання копії заповіту від приватного нотаріуса Яковлевої І.М.) достеменно було відомо про те, що 17.10.2020 спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , а відтак у відповідності до п. 2.2. глави 10 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус, для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, зобов`язана була роз`яснити ОСОБА_1 право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

З копії спадкової справи, судом встановлено, що нотаріус не вчиняв дій для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснював його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, тобто нотаріус не роз`яснила ОСОБА_1 право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, враховуючи запровадження в України воєнного стану, окреме проживання спадкодавця та спадкоємця, незначний пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини (1 місяць 21 день) суд вважає причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, а тому вважає за можливе встановити позивачу додатковий строк на звернення із такою заявою.

Також судом враховано, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у справі (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018) - лише незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути підставою для задоволення таких вимог, а в даному випадку такий часовий проміжок є незначним та складає 2 місяці 8 днів.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Початок перебігу додаткового строку для прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено суддею 06.02.2024

Суддя А. О. Михальченко