Справа № 538/1507/24
Провадження № 2/538/726/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2024 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь опікуна,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. ОСОБА_3 від дня смерті матері проживає в її сім`ї. 02.11.2020 року вона звернулася до ССД Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області щодо тимчасового влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування в її сім`ю. 02.11.2020 року начальником СCД Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області видано наказ про тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування ОСОБА_3 в сім`ю тітки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 до прийняття рішення про влаштування дитини. 22.01.2021 року Розпорядженням Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області № 38 її було призначено опікуном над ОСОБА_3 . Батько дитини не цікавиться дитиною взагалі. Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 13.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, перебадчених ч.4 ст.187 КК України, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. За час перебування дитини в їх сім`ї відповідач жодного разу не подзвонив, не приїхав. Матеріальної допомоги не надає, взагалі не цікавиться її існуванням.
В судове засідання позивач не з`явилась, в заяві до суду просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в т.ч. в порядку ч. 7 ст. 130 ЦПК України, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з його участю відповідач не надав.
За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с.7).
22.02.2021 року Розпорядженням Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області № 38, ОСОБА_1 призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7а).
З довідки про склад сім`ї від 05.08.2024 № 701 виконавчого комітету Лохвицької міської ради вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_5 чоловік, ОСОБА_6 син, ОСОБА_7 син, ОСОБА_8 дитина під опікою, ОСОБА_3 дитина під опікою (а.с.8).
Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України, ч. 1 ст. 121 КК України, ч. 2 ст.15 - ч. 3 ст.185 КК України на підставі ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с.9-12).
Як вбачається з довідки Хустського районного суду від 19.09.2024 р. ОСОБА_2 відбуває покарання у ВК-30 (а.с. 26) .
Згідно довідки ДУ "Табір для тримання військовополонених "Захід 4" ОСОБА_2 08.07.2024 р. вибув в ДУ "Маневицька виправна колонія (№ 42)" (а.с. 33).
Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо.
Отже, позивач, як опікун має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоратив-них прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитини, визначається судом.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Таким чином судом встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання своєї дитини, хоча має такий обов`язок, а позивач, як опікун має право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.
Враховуючи, що відповідач є батьком ОСОБА_3 та зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, дитина перебуває на утриманні опікуна, позивача в справі, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Суд враховуючи, що відповідач є працездатною, та суду не надано доказів того, що він не може сплачувати аліменти в такому розмірі, має на утриманні інших осіб, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 06.08.2024 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь опікуна задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 06 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України.
Суддя Лохвицького
районного суду Людмила ЦІМБОТА