Справа № 333/5225/23
Провадження № 2/333/350/24
09 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано - Франківської міської ради, Служба у справах дітей Новінської військової адміністрації Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини,
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до колишньої дружини позивача, - ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитинита визначення участі батька у вихованні дитини.
В обґрунтування зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2014 року та рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.04.2023 року, по справі № 344/2381/23, шлюб було розірвано. Вказаним рішенням суду питання про визначення місця проживання дитини не вирішувалось.
У шлюбі народилась спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після початку військової агресії дитина перемістилась разом з позивачем на підконтрольну територію України до м.Івано-Франківськ, відповідач лишилась в м.Мелітополь, Запорізької області, де постійно мешкає.
Зараз малолітній ОСОБА_3 постійно проживає зі своїм батьком,- ОСОБА_1 , у квартирі, яку позивач винаймає на довгостроковій основі за адресою: в АДРЕСА_1 та знаходиться на його повному утриманні.
Згідно судового наказу Івано-Франківського міського суду від 11.04.2023 року, справа № 344/5241/23 на користь Позивача призначено стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , у розмірі заробітку, але не меньше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Дитина навчається в ліцею № 10 Івано-Франківської міської Ради, добре закінчив навчальний рік та переведений на наступний рік навчання, лише позвач займається вихованням та навчанням сина.
Позивач працевлаштований має постійний дохід, купує сину всі необхідні речі, оплачує лікування та оздоровлення.
Постійно слідкує за станом здоров`я сина, у разі потреби відвідує з сином лікарні, піклується про його розвиток, має з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного.
Позивач вважає, що дитині краще проживати з ним, і оскільки батьки не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тому позивач просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його реєстрації або проживання.
Позивач та його представник адвокат Брошко І.В. надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відзивів на позовну заяву не подано.
Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідачів на підставі наявних у ній доказів.
Треті особи також до судового засідання не з`явились, від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради , надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося..
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2 ст. 141 СК України).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані нормами статті 150 Сімейного кодексу України, з аналізу яких вбачається, що вказані обов`язки покладені на кожного із батьків не залежно від місця проживання та обраної форми і методів виховання дитини. Такі висновки суду також базуються на положеннях частини 2 статті 157 Сімейного кодексу України, відповідно до якої той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Право батьків на визначення місця проживання дитини закріплено статтею 160 Сімейного кодексу України, відповідно до якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; у свою чергу місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У випадку, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно.
Зі змісту ч. 1 ст. 161 СК України вбачається, що у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним із батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним із батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного із них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Із системного тлумачення статей 3, 9 та 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» слідує, що під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з огляду на об`єктивні обставини спору, а вже потім права батьків.
Судом встановлено, що сторони у справі, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2014 року та рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.04.2023 року, по справі № 344/2381/23, шлюб було розірвано .
Вони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження .
Згідно судового наказу Івано-Франківського міського суду від 11.04.2023 року, справа № 344/5241/23 на мою користь призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , з Відповідача, у розмірі заробітку, але не меньше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття.
Малолітній ОСОБА_3 постійно проживає зі своїм батьком - ОСОБА_1 , у квартирі, яку позивач винаймає на довгостроковій основі за адресою: в АДРЕСА_1 та знаходиться на його повному утриманні.
Дитина навчається в ліцею № 10 Івано-Франківської міської Ради, добре закінчив навчальний рік та переведений на наступний рік навчання, лише позвач займається вихованням та навчанням сина.
ОСОБА_1 працевлаштований має постійний дохід, купує сину всі необхідні речі, оплачує лікування та оздоровлення.
Позивач постійно слідкує за станом здоров`я сина, у разі потреби відвідує з сином лікарні, піклується про його розвиток, має з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Періодично проходить огляд у лікарів на предмет захворювань.
228.06.2024 року Івано-Франківська міська рада прийняла рішення про наданні Комунарському районному суду м. Запоріжжя висновку у справі щодо визначення проживання дитини ОСОБА_3 . За змістом висновку №801 від 28.06.2024 року служба у справах дітей прийняла рішення, про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.
Вирішуючи питання визначення місця проживання, з урахуванням зазначених обставин, суд зважує на вік дитини, яка потребує батьківского піклування і що дитина чоловічої статі, краще перебувати в родині з батьком, який, на переконання суду, надасть синові відповідний належний догляд та виховання.
За таких обставин, суд дійшов переконання, що в інтересах дитини слід визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із Батьком ОСОБА_1 , що буде сприяти реалізації прав дитини на гармонійний розвиток та належне виховання.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073грн. 60коп, сплачений останнім при пред`явленні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 159-161, СК України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4 - 13, 49,89, 141, 200, 247, 258-265, 268, 351-355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано - Франківської міської ради, Служба у справах дітей Новінської військової адміністрації Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, - задовольнити .
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за місцем реєстрації ОСОБА_1 або його проживання.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Комунарського районного
суду м.Запоріжжя А.В.Михайлова