УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами заяви окремого провадження ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява окремого провадження, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, згідно ст.293 ч.1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Нормою ст.109 СК України, яка регулює питання розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Згідно ст.294 ч.3 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Нормою ст.10 ч.9 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За змістом ст.187 ч.1 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Положеннями ст.186 ч.1 п.1 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкриття провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала (ч.2 ст.186 ЦПК України).

Аналіз наведених вище норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що суд в порядку окремого провадження може розглядати справу про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має спільних дітей, а також за умови дотримання таким подружжям вимог ст.109 СК України.

Натомість, як слідує зі змісту заяви окремого провадження ОСОБА_1 , остання подає до суду для вирішення в порядку окремого провадження саме спільну заяву подружжя про розірвання шлюбу, однак фактично така заява подається та підписується лише одним із подружжя заявником ОСОБА_1 . Більш того, до такої заяви не долучається необхідних додатків, зокрема тих, необхідність яких передбачена ст.109 СК України, а також зазначається про відсутність у подружжя спільних дітей.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою окремого провадження про розірвання шлюбу, яка з огляду на її зміст та наведені вище обставини не підлягає розгляду в порядку окремого провадження (подана та підписана лише одним із подружжя, а отже не є спільною заявою подружжя, подружжя не має спільних дітей), приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 на підставі ст.186 ч.1 п.1 ЦПК України в контексті ст.10 ч.9, ст.294 ч.3 ЦПК України.

Разом з тим, заявнику необхідно роз`яснити її право на подання суду в порядку цивільного судочинства саме позовної заяви про розірвання її шлюбу із дотриманням правил підсудності, передбачених ст.27 ч.1 ЦПК України, а також норм ст.ст.175, 177 ЦПК України, які встановлюють вимоги до змісту та форми позовної заяви, додання до неї певних документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 186, 187, 258-261, 263, 293, 294, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою окремого провадження ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко