Справа № 676/4898/24
Номер провадження 2/676/2178/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 грудня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Шевцової Л.М.

з участю секретаря судового засідання - Сопрун С.В.

представника позивача - Воєвідко М.Я.

представника третьої особи - Стецюк-Стебницької Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янець-Подільському цивільну справу № 676/4898/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

18.07.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 25.07.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

05.09.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи.

В обґрунтування вимог представник позивача ОСОБА_3 , який представляє інтереси на підставі ордера ХМ № 1073927 від 18.07.2024 року, вказує, що його довіритель ОСОБА_1 перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення припинили подружні відносини, проживають окремо. Син залишився проживати з ним. Мати самоусунулася від виховання дитини, не цікавиться його життям, здоров`ям та розвитком. Тому постало питання про позбавлення її батьківських прав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який представляє інтереси на підставі ордера ХМ № 1073927 від 18.07.2024 року, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 і просить суд їх задовольнити, оскільки мати неповнолітнього ОСОБА_5 , після розлучення з батьком хлопчика, тобто з 2011 року жодних відносин з дитиною не пітримує, не спілкується, взагалі місце її знаходження невідоме.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Представник третьої особи - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, так як вважає, що позивач не надав суду достатніх доказів про те, що матір неповнолітнього ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав.

Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 998.

09 грудня 2011 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області рішенням суду шлюб між ОСОБА_7 було розірвано.

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_5 залишився проживати разом із батьком, що підтверджується копією витягу № 2893/0409 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб,з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованні всього троє осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

Із інформаційної довідки, виданої Кам`янець-Подільською міською радою управління освіти і науки заклад дошкільної освіти № 23 від 04.06.2024 року № 29, вбачається що ОСОБА_4 , відвідував заклад дошкільної освіти «Лелека» з 05.09.2011 року по 31.08.2016 року, за інформацією вихователя групи, матір ОСОБА_2 у садочку бачили рідко, хлопчика в дитячий садок не приводила та не забирала, не відвідувала батьківські збори, квитанції про оплату за харчування дитини не надавала.

З довідки Кам`янець-Подільського ліцею № 14 Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницькох області від 20.05.2024 року № 142, вбачається що, ОСОБА_4 , навчався з 01.09.2016 року по 08.06.2022 року,про те,що його мати у вихованні сина участі не брала, на шкільні свята, батьківській збори не приходила, сина не відвідувала, успішністю свого сина не цікавиться, з вчителями не спілкувалася.

З довідки Кам`янець-Подільського ліцею № 16 Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницькох області від 17.05.2024 року № 01-19/85, вбачається що, ОСОБА_4 , навчається в 8-Б класі, з доповідної записки класного керівника ОСОБА_9 за період навчання в даній школі мати, ОСОБА_2 ,школу не відвідувала, успіхами сина не цікавилася, жодного разу не спілкувалася з класним керівником, на батьківські збори не приходила.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 13 листопада 2024 року № 927, «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » , керуючись статтею 19 Сімейного кодексу України, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітнього сина, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина .

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Суд вважає, що вищевказані докази свідчать про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти.

А тому в силу п.6.ст.19 СК України суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування,оскільки він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.

Керуючись ст.268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , 1980 року народження, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , 1980 року народження, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211.20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом 30 днів з дня його проголошення..

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 289 ЦПК України.

Повне рішення складено 25 грудня 2024 року.

Суддя Л. М. Шевцова