СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/215/24
ун. № 759/1958/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління (центр) надання адміністративних послуг Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про встановлення факту, перебування на утриманні недієздатного,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2024 р до суду надійшла вказана заява.

Ухвалою суду від 29.01.2024 вказану, заяву залишено без руху , надано час для усунення недоліків.

01.02.2024 р. до суду від заявника надійшла заява про усунення недоліків.

Як вбачається з заяви, однією з підстав залишення заяви без руху, було те що заявником не вказано мету встановлення даного факту саме для заявника.

Усуваючи вказаний недолік, заявник зазначає мету встановлення даного факту: забезпечення прав та інтересів ОСОБА_3 , а саме його права на виплати при втраті годувальника, спадкування як спадкоємця відповідної черги, так як заявник є військовослужбовцем та на даний час виконує свої обов`язки безпосередньо на лінії зіткнення, що кожен день може призвести до летального випадку внаслідок загибелі.

Встановлення даного факту не породжує саме для заявника особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окрім того, слід зазначити, що встановлення факту на майбутне та в інтересах інших осіб, не передбачено законом.

Таким чином, встановлено, що вимоги ухвали суду не виконано.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Відповідно до п. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України якою передбачено, що суд постановляє ухвалу якою заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. За встановлених судом обставин, позивач не позбавлений права звернутися до суду повторно.

За таких обставин, відповідно до ст.185 ЦПК України, заяву слід вважати неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління (центр) надання адміністративних послуг Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про встановлення факту, перебування на утриманні недієздатного,-- вважати неподаною та повернути заявнику, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Бабич Н.Д.