ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ№ 127/281/23
01 лютого 2024 р. м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стягайла Олександра Павловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
11.01.2024 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Стягайло О.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
23.01.2024 директор ТОВ «Дебт Форс» Соболь О.Я. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити. Заява мотивована тим, що відповідачем не надано жодного документа, який би підтверджував факт укладання договору про надання правової допомоги між ним та його представником. Крім цього, в заяві вказує на неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу наданим послугам, оскільки дана справа є справою незначної складності.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Дебт Форс» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Стягайло О.П. в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просить судове засідання у справі провести за його відсутності. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує, просить задовольнити з підстав, зазначених у ній.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача - ОСОБА_1 адвокат Стягайло О.П. зазначив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів з дня винесення рішення.
Враховуючи, що рішення у справі було винесено 10.01.2024, а заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу було подано 11.01.2024, стороною відповідача докази було надано у встановлений законом строк.
На підтвердження реальності понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача було надано наступні докази: копію договору про надання правової допомоги від 02.02.2022, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Стягайлом О.П. (т.2 а.с.78-82); копію додаткової угоди №4 від 13.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 02.02.2022 (т.2 а.с.83-84); копію квитанції до прибуткового касового ордеру №13-01/10/2023 від 02.03.2023 (а.с.85)
Частинами першою та другою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Суду надано належні та допустимі докази того, що відповідач та його представник досягли згоди про розмір гонорару, а також того, що відповідач фактично сплатив вказаний гонорар в повному обсязі.
Враховуючи, що позов було задоволено частково, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку слід стягнути з позивача на користь відповідача, необхідно розраховувати пропорційно до розміру позовних вимог, щодо яких було ухвалено рішення, та розміру задоволених позовних вимог.
Представник відповідача в своїй заяві про ухвалення додаткового рішення, обгрунтовуючи розмір витрат на правничу допомогу у сумі 8080 грн. зазначив, що вказана сума є пропорційною до задоволених вимог.
Суд погоджується з такими аргументами представника відповідача, а тому з позивача на користь відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню 8080 грн.
Крім цього, суд звертає увагу на наступне.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові по справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
В запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення представник позивача не просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з їх неспівмірністю, а просив відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення повному обсязі у зв`язку з недоведеністю факту укладання договору про надання правової допомоги між відповідачем та його представником, а також у зв`язку. Водночас, судом було встановлено, що підстав для зменшення або відмови у стягненні витрат на правничу допомогу немає, оскільки послуги адвоката є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданми послугами та ціною позов.
Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що під час розгляду справи не було вирішено питання про судові витрати, зокрема, витрати на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та розподіл судового збору, суд вважає за необхідне вирішите вказане питання у даному додатковому рішенні.
Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд дійшов наступного висновку.
Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.
На підтвердження понесених витрат та їх розміру до позовної заяви було долучено наступні докази: копію договору №07-10/2022 про надання правової допомоги від 07.10.2022, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (т.1 а.с.72-75); копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» (т.1 а.с.76-78); копію платіжного доручення №343550030 від 10.11.2022 (т.1 а.с.79); копію заявки на надання юридичної допомоги №250 від 01.11.2022 (т.1 .а.с.80); копію витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 (т.1 а.с.81).
До позовної заяви було долучено копії підписаних представником ТОВ «Вердикт Капітал» та АО «Лігал Ассістанс» заявки на надання юридичної допомоги №250 від 01.11.2022 та витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022, в яких сторонами було погоджено наступний обсяг наданих послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , та їх вартість: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 3000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів 6000 грн.
На підтвердження оплати цих послуг було надано копію платіжного доручення №343550030 від 10.11.2022.
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» було здійснено оплату правничої допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Щодо клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке було заявлене представником відповідача у відзиві на позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.
Представник відповідача, аргументуючи необхідність зменшення судових витрат позивача на правничу допомогу до 1000 грн. посилається на те, що позовна заява не грунтується на значній правовій базі, у справі була відсутня потреба проведення експертиз та заявлення клопотань про витребування доказів, тощо.
Суд звертає увагу, що вказані твердження представника відповідача носять загальний характер та не спростовують наявні в матеріалах справи докази саме такого розміру витрат на правничу допомогу, про який вказує позивач.
Таким чином, клопотання представника відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу задоволенню не підлягає.
З урахуванням викладеного, а також того, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1194,30 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення з відповідача судового збору, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 329,23 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 15, 134, 137, 141, 247, 260, 270 ЦПК України
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стягайла Олександра Павловича задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8080 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1194,30 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» судовий збір у розмірі 329,23 грн.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя