Справа № 199/8181/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретареві Дубовик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про зміну сторони у виконавчому провадженні шляхом зміни стягувача його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДЕБТ ФОРС» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява обґрунтована тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 8324 від 22.09.2021 року.

В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що на виконанні у приватного виконавця яким є Русецька Оксана Олександрівна перебуває виконавче провадження № 68429928, відкрите на підставі виконавчого напису № 8324, вчиненого 22.09.2021 року нотаріусом Сазоновою О.М. про стягнення боргу з боржника яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ".

08.02.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 08-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 601050.

09.05.2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 09-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 601050.

Заявник просив суд замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (, місцезнаходження: 02121 м.Київ, вул.Харківське Шосе, будинок 201/203 літера 2А, офіс 602) у виконавчому провадженні на підставі виконавчого напису № 8324.

Заявник надав заяву про розгляд заяви за відсутності його представника.

Інші учасники справи про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, їхні представники в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зробила висновок, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. До відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІє виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Згідно із ч. 5ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заява, про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно із ст. ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами.

Із матеріалів, які надіслані суду разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, неможливо встановити, що виконавче провадження №68429928, в якому заявник просить замінити стягувача, відкрито приватним виконавцем щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 саме за кредитним договором № 601050, право вимоги за яким передано ТОВ «Дебт Форс».

У даному випадку правосуб`єктність заявника як нового кредитора (стягувача) виникла на підставі договору №08-02/23 від 08.02.2023 та договору №09-05/23 від 09.05.2023 про відступлення прав вимоги. При укладанні договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Дебт Форс», проявляючи обачність, з метою оцінки процесуальної ситуації та юридичної перспективи подальшого стягнення викупленого боргу, мало можливість з`ясувати обставини щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, отримати від попереднього кредитора відповідні матеріали.

Тобто заявником не надано відповідних доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, вчиненого саме за кредитним договором № 601050, адже у постанові про примусове виконання вказано лише реквізити виконавчого напису, а не кредитного договору, тоді як предметами договору №08-02/23 від 08.02.2023 та договору №09-05/23 від 09.05.2023 про відступлення прав вимоги були права вимоги по кредитним договорам, а не виконавчі написи нотаріуса.

Судом встановлено, що виконавче провадження №68429928 на підставі виконавчого напису нотаріуса №8324 від 22.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» відкрито 01.02.2022 року. Копії виконавчого напису заявником суду не надано.

З аналізу ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22), правової позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) слідує, що заміна сторони виконавчого провадження, в даному випадку заміна стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс», можлива лише в існуючому виконавчому провадженні.

З дати відкриття виконавчого провадження до дати звернення заявника з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні пройшло більше 2 років. Доказів закриття виконавчого провадження заявником суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,83,84,258-261,353,354,442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про зміну сторони у виконавчому провадженні шляхом зміни стягувача його правонаступником, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О.О. Богун

25.10.2024