Провадження №2/592/2077/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача Касатської Юлії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами, відповідачка є їх рідною сестрою. Батько останніх - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а їх мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач разом із братом та сестрою проживали та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . 10.01.2024 року брат позивача був мобілізований до лав Збройних Сил України, службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 . 06.05.2024 надійшло сповіщення за №4/854 про те, що ОСОБА_3 , виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну зник безвісти 29.04.2024 року в районі н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області. ОСОБА_3 надавав позивачеві суттєву матеріальну допомогу, за рахунок якої останній жив, оскільки з липня 2023 року позивач майже ніяких доходів не отримував, жив за рахунок матеріальної допомоги, отриманої від брата. Тобто, на момент зникнення безвісти ОСОБА_3 позивач перебував на його утриманні, отримував від нього матеріальну допомогу, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Через те, що брат зник безвісти, він на даний момент залишився без допомоги та засобів для існування. Зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_3 нараховується грошове забезпечення, позивач як близький родич та утриманець військовослужбовця звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з питання щодо виплати йому грошового забезпечення брата, який проходячи службу, зник безвісти. У відповідь на звернення він отримав в усному порядку роз`яснення, що згідно з діючим законодавством йому необхідно надати до військової частини рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_3 станом на день зникнення його безвісти. Інших осіб, які могли б претендувати на виплату грошового забезпечення, у ОСОБА_3 немає.

Тому просить суд встановити факт перебування позивача на утриманні брата - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стрільця - снайпера механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти в районі АДРЕСА_2 , станом 29 квітня 2024 року (день зникнення безвісти ОСОБА_3 ).

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Касатьська Ю.А. заявлені вимоги підтримали і просять їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, не заперечує проти його задовольнити, пояснивши, що вона проживала разом із братами, ОСОБА_6 допомагав ОСОБА_7 матеріально, так як отримував грошове забезпечення як пішов служити до ЗСУ, а ОСОБА_6 хоча і робить на заводі, але йому тривалий час не виплачували заробітку плату. Сама вона працює і має дохід.

Представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав викладене у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що не визнає заявлені вимоги, вважаючи їх безпідставними, так як постановою Кабінету Міністрів України, Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до пункту 3 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Зазначений порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Встановлення факту перебування особи на утриманні має юридичне значення для одержання спадщини, призначення пенсії у разі втрати годувальника, або відшкодування шкоди, якщо надана допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування тощо. Заявник (представник заявника) повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Виплати ОСОБА_3 здійснювались в лютому - квітні 2024 року (за січень - березень 2024 року) згідно довідки про доходи.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він був на утриманні брата, але не надав жодних підтверджуючих документів про утримання і ця допомога була постійною до часу коли ОСОБА_3 пішов на службу. Сам ж позивач не потребує сторонньої допомоги, працює. Вони з братом та сестрою були зареєстровані в одній квартирі, але невідомо чи проживали та вели спільне господарство, чи брат ніс усі витрати на купівлю майна спільного користування, сплачував комунальні платежі, купував одяг тощо.Надаючи виписки з банківського рахунку, позивач ніяких підтверджень не надав, що саме ОСОБА_3 направляв кошти саме йому на утримання, а не на сплату комунальних послуг за квартиру в якій він зареєстрований з позивачем та сестрою. Що стосується виписок з рахунків позивача, то з них не вбачається, що позивач знаходяться на утриманні у брата. Просить відмовити позивачу в задоволенні вимог у повному обсязі. (а.с. 38-44)

Представник позивача - адвокат Касатська Ю.А. надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що ОСОБА_3 до моменту призову в ЗСУ офіційно не працював, однак мав щомісячний дохід (працював на пункті прийому металобрухту), за рахунок цих заробітків він надавав позивачеві суттєву матеріальну допомогу, за рахунок якої позивач жив, оскільки з липня 2023 року позивач по справі майже ніяких доходів не отримував, а тому жив за рахунок матеріальної допомоги, отриманої від брата. ВЧ НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву вказує, що позивача не можна вважати таким, що перебував на утриманні у зниклого безвісти брата, оскільки позивач не є непрацездатним, не потребує сторонньої допомоги, працює. Однак згідно з діючим законодавством для встановлення факту перебування на утриманні не має значення працездатність особи, яка перебувала на утриманні, її вік та соціальний стан. Вирішальним є те, щоб отримувана матеріальна допомога була постійним джерелом доходу та засобом для існування.

Як зазначалось у позові, не зважаючи на те, що позивач по справі працевлаштований АТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг» він з липня 2023 року заробітну плату практично не отримує (згідно довідки про доходи станом на 14.05.2024 року у липні 2023 року позивачеві виплачено 136 грн. 62 коп., у серпні 2023 року - 0,00 грн., у вересні 2023 року - 17 грн. 41 коп., у листопаді 2023 року - 2836,95 грн. Із грудня 2023 року по теперішній час жодної копійки заробітної плати позивач по справі не отримав, копія довідки про доходи та копія довідки ОК-5 додані до позову. Також додається оновлена довідка про доходи позивача за І квартал 2024 року.

Рідний брат позивача по справі ОСОБА_3 за час служби отримував грошове забезпечення, значну частину якого у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивача перераховував йому на банківську картку, надаючи позивачеві суттєву матеріальну допомогу за рахунок якої позивач жив (допомога надавалась саме позивачеві, кошти ним використовувались для прожиття (придбання продуктів харчування, одягу, предметів першої необхідності), комунальні послуги сплачувались сестрою позивача по справі ОСОБА_8 , яка працювала та мала стабільний дохід, а тому вона взяла на себе всі витрати по утриманню квартири.

Як зазначалось у позові 14.02.2024 року ОСОБА_3 перерахував зі своєї картки, відкритої в АТ «Ощадбанк», на картку позивача по справі кошти у сумі 5500 грн., 14.04.2024 року ОСОБА_3 перерахував позивачеві 5000 грн., 12.03.2024 року - 10 000 грн., що підтверджується випискою по картці позивача по справі, копія додана до позову, оригінал знаходиться у позивача.Наведені вище докази свідчать про те, що надані позивачеві братом матеріальні засоби були основним та постійним джерелом його існування.

На момент зникнення безвісти ОСОБА_3 позивач перебував на його утриманні, отримував від нього матеріальну допомогу, яка була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Через те, що брат зник безвісти, він на даний момент залишився без допомоги та засобів для існування. (а.с.51-53)

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідними братами, а відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є їх рідною сестрою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9)

Згідно копій свідоцтв про смерть батько ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а їх мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6)

Із копії довідки ПАТ «Сумське підприємство «Агротехсервіс» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.7)

ОСОБА_3 за час служби у військовій частині НОМЕР_1 отримував грошове забезпечення, що підтверджується довідкою станом на 14.10.2024 за період часу з 1 по 2 квартал цього року. (а.с. 73)

Із довідки про рух коштів в АТ «Державний ощадний банк України» та диску вбачається, що рахунок був відкритий на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 68-69) 14.02.2024 року ОСОБА_3 перерахував зі своєї картки, відкритої в АТ «Ощадбанк», на картку позивача по справі кошти у сумі 5500 грн., 14.04.2024 року ОСОБА_3 перерахував позивачеві 5000 грн., 12.03.2024 року - 10 000 грн., що підтверджується випискою по картці позивача по справі. (а.с.12-14)

06.05.2024 року на ім`я позивача надійшло сповіщення за №4/854 про те, що його брат, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_1 , стрілець - снайпер механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону відданий військовій присязі на вірність українському народові мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, свободу та незалежність зник безвісти 29.04.2024 року в районі н.п. Старомайорське Волноваського району Донецької області (а.с.4)

Відповідно до п.6 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Згідно п.7 Порядку "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30 листопада 2018 року виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані докази, під час розгляду даного позову суд не встановив факту перебування позивача на утриманні брата, який зник безвісті 24.04.2024 року згідно сповіщення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (у судовому порядку факт смерті не встановлювався, померлим ОСОБА_3 не оголошувався) Надані стороною позивача докази, а саме довідка про одне місце реєстрації братів, надходження коштів декілька разів від ОСОБА_3 на картковий рахунок ОСОБА_1 в період часу з лютого по квітень 2024 року не є достатніми та переконливими доказами у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України для того, щоб суд беззаперечно дійшов висновку про те, що надавалася систематична грошова допомога, за рахунок якої позивач ніс витрати на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Натомість позивач офіційно працевлаштований і працює в АТ «Інжиніринг», що підтверджується довідками на а.с. 15-20, а також як пояснив у судовому засіданні має мінливі заробітки. Інші зазначені у позові обставини з приводу того, що допомога від брата була єдиним постійним джерелом доходу позивача та засобом для його існування не підтверджуються жодними доказами.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог представника позивача Касатської Юлії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич