Справа № 301/3961/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Довжанська сільська рада Хустського району, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 були його вдова ОСОБА_4 та діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_5 спадщину за чоловіком прийняла, але за оформленням спадщини не зверталася та свідоцтво про право на спадщину не отримувала, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 є її діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивач спадщину за батьками прийняв, а відповідачі відмовилися від спадщини на користь свого брата позивача ОСОБА_1 .

До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , (до зміни адреси АДРЕСА_2 .

Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований та відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 03.12.2024 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Довжанську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с. 40,42).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій просили розглянути справу по суті за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі (а.с. 51).

Представник Довжанської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, за наявними матеріалами справи, заперечень на позов не подав (а.с.39,41,54).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , (до зміни адреси АДРЕСА_2 , не зареєстрований.

Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської сільської ради за 1991-1995 роки №280 від 02.10.2024 року, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , (до зміни адреси АДРЕСА_2 , був ОСОБА_2 , 1938 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13). Житловий будинок збудований у 1970 році на земельній ділянці, що надана для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.44-49). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 16.12.2024 року, вартість будинку за адресою АДРЕСА_1 , , (до зміни адреси АДРЕСА_2 , становить 120669 грн. (а.с.50).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2024 року (а.с.4 на звороті). Заповіту ОСОБА_2 не залишав.

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 були його вдова ОСОБА_4 та діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10-12).

Вдова ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 спадщину за чоловіком/батьком прийняли, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем (а.с.15), вступили у фактичне володіння та управління спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не претендують на спадщину за батьком та відмовилися від прийняття спадщини. Відмова спадкоємців від спадщини не суперечить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , (до зміни адреси АДРЕСА_2 .

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спадщину за померлим чоловіком/батьком не оформили та свідоцтво про право на спадщину не отримували. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, частки спадкоємців у спадщині є рівними, спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають право на частину спадкового майна кожний.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.10.2024 року (а.с.4). Заповіту ОСОБА_4 не залишала.

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 є її діти позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10-12).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадщину за матір`ю прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, вступив в управління та фактичне володіння спадковим майном (а.с.14).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на день відкриття спадщини із спадкодавцем разом не проживали, у фактичне володіння спадковим майном не вступали, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися, тому є такими, що не прийняли спадщину.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , (до зміни адреси АДРЕСА_2 , яку спадкодавець успадкувала після смерті чоловіка.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи та житловий будинок не зареєстрований в державному реєстрі.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідачі позовні вимоги визнали.Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

На даний час громада с. Суха відноситься до об`єднаної територіальної громади Довжанської сільської ради Хустського району (колишнього Іршавського району), яка заперечень на позов не подала.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку були батьки позивача, спадкоємцем яких є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 529, 548, 549, 553, 561, 562 ЦК УРСР, ст. 328, 392 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (до зміни адреси АДРЕСА_2 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських