РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Зуб Г.А.
за участю секретаря - Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Конопатського Миколи Миколайовича, до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -
04.11.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Конопатського М.М., до ОСОБА_2 , в якій представник позивачки просить розірвати шлюб, укладений 11.12.1993 між позивачкою та відповідачем, зареєстрований у Палаці одруження «Центральний», актовий запис № 2401.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що родина позивачки та відповідача розпалась у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та різними поглядами на шлюб та сім`ю. Зазначає, що збереження шлюбу позивачки з відповідачем є неможливим.
04.11.2024 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А.
05.11.2024 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 05.11.2024.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за своєї відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами.
Сторони уклали шлюб 11.12.1993, який був зареєстрований у Палаці одруження «Центральний», актовий запис № 2401.(свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 11.12.1993).
Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає.
Сторони на примирення не згодні. Причинами розпаду сім`ї стали: фактичне припинення шлюбних відносин та різні погляди на шлюб та сім`ю.
Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
В силу ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).
Частинами 3 та 4статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, та те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим, а строк на примирення сторони не просять.
З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення сторін проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 200, 206,263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.12.1993 у Палаці одруження «Центральний», актовий запис № 2401.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ