КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року

справа № 760/18121/16-ц

провадження № 22-ц/824/11394/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа: Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ) Петренко Ігор Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Жовноватюк В.С., за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення судуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ)Петренко Ігор Володимирович про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В :

25.07.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення, у якій остання просила змінити спосіб і порядок виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року таким чином:

- зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити на час перебування малолітньої доньки ОСОБА_4 , 2013 р.н., за кордоном у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, спілкування малолітньої доньки ОСОБА_4 , 2013 р.н., та матері ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів відеоконфернцзв`язку в мережі Інтернет або мобільного зв`язку: месенджер, Viber, WhatsApp, Telegram, щовівторка та щосуботи з 10.00 год до 13.00 год за київським часом;

- зобов`язати ОСОБА_2 звітувати та надсилати державному виконавцю докази спілкування ОСОБА_1 з донькою у будь-який зручний спосіб;

- зобов`язати ОСОБА_2 у разі зміни перебування малолітньої доньки ОСОБА_4 , 2013 р.н., або повернення її на територію України, невідкладно повідомити про це ОСОБА_1 і державного виконавця.

Після повернення ОСОБА_2 з донькою до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Після закінчення воєнного стану та/або повернення ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_4 , 2013 р.н., до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року змінено абз. 3 резолютивної частини рішення та викладено рішення Солом`янського районного суду м. Києва у наступній редакції: визначити ОСОБА_5 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 , 2013 р.н., шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року заяву про зміну способу і порядку виконання рішення - задоволено частково.

Змінено спосіб і порядок виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року таким чином:

- зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити на час перебування малолітньої доньки ОСОБА_4 за кордоном у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, спілкування малолітньої доньки ОСОБА_4 та матері за допомогою технічних засобів відеоконфернцзв`язку в мережі Інтернет або мобільного зв`язку: месенджер, Viber, WhatsApp, Telegram, щовівторка та щосуботи з 10.00 год до 13.00 год за київським часом у присутності дитячого психолога;

- зобов`язано ОСОБА_2 у разі зміни перебування малолітньої доньки ОСОБА_4 ., зокрема, повернення її на територію України, негайно повідомити про це ОСОБА_1 і державного виконавця.

Після повернення ОСОБА_2 з донькою до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Після закінчення воєнного стану та/або повернення ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_4 до України, виконання судового рішення проводити у порядку, визначеному постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при постановленні ухвали суд неповністю встановив обставини, які мають значення для справи, а саме не були взяті до уваги висновки психолога, яка працює з дитиною. Зазначає, що зустрічі матері з дитиною є травмуючими для останньої. Відповідно до висновків психолога у дитини відсутні будь-які спогади та емоційний зв`язок з матір`ю, через фізичну відсутність останньої у житті дитини. Вважає, що онлайн спілкування не створить психоемоційного контакту між матір`ю та дитиною. Звертає увагу суду, що у грудні 2019 року на вимогу державного виконавця боржник привіз дитину на зустріч з матір`ю, проте зустріч не відбулася у зв`язку з відмовою дитини у спілкуванні. Вважає за необхідне допитати психолога, яка є спеціалістом, який безпосередньо спілкувався з дитиною останнім часом та працює з нею з 2015 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 зазначає, що є доцільним зміна порядку та способу виконання рішення суду щодо порядку спілкування дівчинки з мамою, у зв`язку з тим, що малолітня ОСОБА_4 проживає з батьком за кордоном. Вважає, що посилання апелянта на те, що діючим законодавством не передбачена можливість зобов`язання забезпечення є безпідставними, оскільки в силу положень ст. 64-2 ЗУ « Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною саме й полягає у забезпеченні (організації) боржником побачень стягувача з дитиною у спосіб визначений судом.

У додаткових поясненнях у справі представник апелянта ОСОБА_3 звертає увагу на те, що години встановлені судом для зустрічі дитини з матір`ю є не зручними для малолітньої ОСОБА_7 . На думку апелянта суд, змінюючи спосіб і порядок виконання рішення суду, змінює рішення суду по суті, таким чином ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року не відповідає вимогам ст. 435 ЦПК України, а тому підлягає скасуванню. Оскільки боржник разом з дочкою знаходяться на території Чеської Республіки, то оскаржувана ухвала жодним чином не вирішує питання, щодо усунення обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, адже юрисдикція Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) не поширюються на територію іноземної держави, в якій проживає малолітня ОСОБА_7 .

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача, позивач та представник третьої особи Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання представник третьої особи Служби в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив із того, що з наданих доказів, що також не заперечуються сторонами, вбачається, що боржник ОСОБА_2 виїхав разом з донькою ОСОБА_4 за межі України - за кордон до Чеської Республіки. При цьому, останні 9 років стягувач - мати не бачила власну доньку, рішення суду до теперішнього часу не виконується. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається стягувач, дійсно ускладнюють виконання рішення. Заперечення боржника фактично зводяться до відмови у виконанні рішення суду. Боржник через свого представника вже подавав заяву про відстрочення виконання рішення суду, яку судом першої інстанції та апеляційної інстанції залишено без задоволення. Також, судом першої інстанції було взято до уваги висновок за результатами психологічного обстеження на звернення ОСОБА_2 його доньки ОСОБА_4 . Будь-яких застережень чи обставин, які б вплинули негативно на інтереси дитини в разі задоволення даної заяви і зміни порядку та способу виконання вищенаведеного рішення суду, судом першої інстанції під час розгляду даної заяви не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 27.12.2018 року рішенням Солом`янського районного суду міста Києва задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено ОСОБА_1 способи участі в спілкуванні та вихованні дитини, доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 за умови попереднього налагодження психоемоційного контакту з дитиною (Т.3 а.с.114-118).

07.05.2019 року постановою Київського апеляційного суду рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Визначити ОСОБА_1 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога. В решті рішення залишено без змін (Т.4 а.с.7-10).

11.07.2019 року постановою Верховного Суду рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року залишено без змін (Т.4 а.с.64-69).

27.05.2019 року Солом`янським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 760/18121/16-ц (Т.4 а.с.38).

13.06.2019 року постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито ВП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 760/18121/16-ц, виданого 27 травня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.4 а.с.40).

04.09.2019 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (Т.4 а.с.123-124).

18.10.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду виправлено описку у резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року вказавши замість «Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.12.2018 змінити, виключивши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції» - «Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції» (Т.4 а.с.150).

13.11.2019 року Київський апеляційний суд видав виконавчий лист №760/18121/16-ц (Т.4 а.с.221).

19.11.2019 року постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві відкрито ВП НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа №760/18121/16-ц, виданого 13 листопада 2019 року Київським апеляційним судом про визначення ОСОБА_1 способу участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10:00 до 13:00 у присутності дитячого психолога (Т.4 а.с.222).

В травні 2023 року державний виконавець направив сторонам ВП НОМЕР_2 вимогу з метою здійснення перевірки виконання рішення суду, бути присутніми у суботу 20 травня 2023 року з 10:00 год до 13:00 год за наступною адресою: АДРЕСА_1 (Т.4 а.с.223-224).

Відповідно до наявного клопотання представника боржника та копій паспортів громадян України для виїзду за кордон, боржник ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 станом на травень 2023 року виїхали за кордон до Чеської Республіки (Т.4 а.с.225-231).

Також сторонами не заперечується, що в грудні 2019 року на вимогу державного виконавця боржник привіз дитину на зустріч з матір`ю на адресу своєї (боржника) реєстрації. На зустріч також прибули державний виконавець, стягувач (заявник у справі) - мати дитини, її представник, психолог. Натомість сторони також повідомили суду, що дитина з машини навіть не виходила, оскільки відбулася сварка на вулиці. Відносини з`ясовували боржник та психолог, коли остання пояснювала хто вона.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Як зазначає Верховний суд у постанові від 10.04.2024 року по справі № 381/1881/21, приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У ч. 3 ст. 435 ЦПК України зазначається, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено.

Як було встановлено судом першої інстанції 16.05.2023 року з метою здійснення перевірки виконання рішення суду, державним виконавцем направлено вимогу, якою зобов`язав сторони ВП бути присутніми у суботу 20 травня 2023 року з 10.00 год до 13.00 год за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувач у визначений час з`явилась, також прибув психолог, якого залучила стягувач (заявник), проте боржник не з`явився, через представника подав клопотання про відкладення виконавчих дій, оскільки у зв`язку із військовою агресією боржник виїхав з дитиною за кордон. Країну та місцезнаходження малолітньої доньки за кордоном не повідомив.

Отже, на даний час склались обставини, що ускладнюють виконання рішення суду щодо зустрічей з донькою у порядку, визначеному судом (Т.4 а.с.195-238).

Постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18 жовтня 2019 року, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Визначити ОСОБА_1 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога».

З наданих доказів, що також не заперечується сторонами, вбачається, що боржник ОСОБА_2 виїхав разом з донькою ОСОБА_4 за межі України - за кордон до Чеської Республіки. При цьому, останні 9 років стягувач - мати не бачила власну доньку, рішення суду до теперішнього часу не виконується.

Відтак, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається стягувач, дійсно ускладнюють виконання рішення.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не були взяті до уваги висновки психолога, яка працює з дитиною, не відповідають дійсності з огляду на наступне.

В ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року суд, оцінюючи представлений боржником висновок за результатами психологічного обстеження на звернення ОСОБА_2 його доньки ОСОБА_4 , зазначає, що ОСОБА_7 не ідентифікує теперішню дружину батька ОСОБА_8 як свою матір. ОСОБА_7 є самостійною, її психічний розвиток відповідає віковій нормі, її психоемоційний стан є стабільним. Вона достатньо чітко і докладно формулює власну думку.

Тобто, при задоволені заяви про зміну порядку та способу виконання вищенаведеного рішення суду, судом були взяті до уваги висновки психолога.

Крім того, апелянтом зазначається, що оскаржувана ухвала жодним чином не вирішує питання, щодо усунення обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, адже юрисдикція Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) не поширюються на територію іноземної держави, в якій проживає малолітня ОСОБА_7 .

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Варто враховувати, що виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до пункту 8 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Разом з тим, у пункті 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені цим Законом, у тому числі виконавець має дотримуватись вимог частин першої та другої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» про забезпечення побачень стягувача з дитиною у час та місці, визначеному рішенням суду.

Отже, у цій категорії спорів під час виконання виконавчого листа має враховуватися зміст і резолютивна частина рішення про встановлення способу і порядку участі одного з батьків у вихованні дитини.

Оскільки, дана справа було розглянута Солом`янський районним судом міста Києва, питання щодо підсудності апелянтом не оскаржувалося, то відповідно до чинного законодавства обов`язком Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), безпосередньо державним виконавцем, є виконання відповідного рішення суду, а отже доводи скаржника щодо не поширення юрисдикції відділу державної виконавчої служби на територію іноземної держави є необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Правосуддя у справах про контакт одного з батьків з дитиною супроводжується гостро - емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність вирішення спору у цій категорії справ є часто нетривалою, потребує відповідної корекції з урахуванням обставин, які змінюються.

Крім того, тимчасовий виїзд дитини за кордон не може обмежувати право матері на спілкування з дитиною, яке повинно реалізовуватися задля підтримання родинних відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю.

З метою забезпечення реалізації прав ОСОБА_1 на участь у вихованні та розвитку, а також спілкування з малолітньою дитиною, яка у зв`язку з обставинами, пов`язаними з введенням в Україні воєнного стану, тимчасово перебуває за межами України, беручи до уваги необхідність збереження родинних відносин та емоційного зв`язку між матір`ю та дочкою, керуючись якнайкращими інтересами дитини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зміни способу виконання і порядку виконання постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2019 року.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: