Справа № 541/3682/24
Номер провадження 2/541/1343/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначив, що судовим наказом Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 року по справі № 541/1565/19 з позивача на користь відповідача, стягуються, аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження № 61044390 (І.д.: 2Д0Д866Б497Б). Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ще до моменту укладення шлюбу з Відповідачем, в результаті спільного проживання з ОСОБА_4 , Позивач має спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на утримання якої згідно судового наказу Шишацького районного суду по справі № 551/398/21 виданого 20.04.2021 року Позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із специфікою розгляду справ в порядку наказного провадження, Відповідач приховала від суду наявність в Позивача на утриманні ще однієї дитини, в результаті чого вказана обставина не була врахована судом при визначенні розміру аліментів стягуваних з Позивача. Утримання двох неповнолітніх дітей потребує значних додаткових витрат, які суттєво впливають на погіршення матеріального становища платника аліментів, у зв`язку з чим останній не в змозі сплачувати встановлений раніше судом розмір аліментів. На погіршення матеріального становища платника аліментів також впливає придбання за власні кошти необхідної бойової амуніції та медикаментів для власного захисту в зоні активних бойових дій. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року в сумі 3 196,00 гривень. З урахуванням рівності батьківських обов`язків сума визначеного судом матеріального забезпечення дитини ОСОБА_1 , із урахуванням заробітної плати Позивача, як військовослужбовця, в декілька разів перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум, що безсумнівно не порушує право дитини на гідний рівень життя та відповідає принципу якнайкращого забезпечення її інтересів. З ціллю усунення дискримінаційних ознак щодо двох спільних дітей Позивачем також пред`являється позов в Шишацький районний суд Полтавської області на зменшення розміру аліментів до аналогічної частки. Беручи до уваги вище наведене, керуючись ст. 182, ст. 192 СК України позивач просить зменшити розмір аліментів утримуваних з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на підставі судового наказу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 року по справі № 541/1565/19 на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала.

Представник позивача адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. 18.12.2024 року подала до суду клопотання про доручення доказів (а.с. 37-51), у якому зазначила, що випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 21570 від 18.07.2023 р. було зафіксовано надходження молодшого сержанта в/ч НОМЕР_3 , ОСОБА_1 до Обласного урологічного центру з повним діагнозом (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Рубцевий фімоз. Циркумцизіо (14.07.2023 р.). Цукровий діабет II типу середньої тяжкості, стадії субкомпенсації. Ожиріння І-ІІ ступеня. Гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ступеня, ризик виникнення IV. В подальшому було проведено лікування назначеними в рекомендаціях лікаря медикаментозними препаратами. Лікування триває і наразі у зв`язку з тим, що серед перелічених діагнозів є, зокрема, цукровий діабет II типу, що є хронічним ендокринним захворюванням, що характеризується порушенням регуляції рівня цукру в крові і відсутністю нормального «сприйняття» інсуліну органами і тканинами організму. Ускладнення діабету можуть призвести до інфаркту, інсульту, сліпоти, ниркової недостатності та ампутації нижніх кінцівок. Згідно наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 р. «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визначено особі з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ступеня Придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; у зв`язку з фактичною потребою в лікуванні. ОСОБА_1 має ризик отримання IV ступеня що визначає повну непридатність до військової служби по стану здоров`я, що в нашому випадку підтверджує необхідність в лікуванні та значне порушення матеріального стану Позивача. Довідкою від 27.08.2024 р. № 5444 засвідчено, те, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 21.09.2022 р. та по теперішній час. Крім того, довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 11.07.2024 р., підтверджено, що ОСОБА_1 , дійсно в період з 30.09.2022 по 22.04.2023, з 02.05.2023 по 09.07.2023, з 04.08.2023 по 05.09.2023, з 07.10.2023 по 05.02.2024, з 16.02.2024 по 26.03.2024, з 06.04.2024 по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській та Харківській областях. Підстава: підсумкові бойові донесення командира військової частини НОМЕР_3 від 30.09.2022 № 1779, від 22.04.2023 № 2931, від 02.05.2023 N° 2974, від 09.07.2023 № 3260, від 04,08.2023 N° 3396, від 05.09.2023 N° 3571, від 07.10.2023 N° 3727, від 05.02.2024 N° 4369, від 16.02.2024 N° 4417, від 26.03.2024 N° 4554, від 06.04.2024 N° 4629. Як військовослужбовець, ОСОБА_1 перебуває в особливих умовах, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, бере участь у бойових діях та несе значні матеріальні витрати на своє вимушене утримання з метою збереження власного життя та здоров`я. Позбавлення його, як військовослужбовця, фактично останніх, вкрай необхідних коштів для забезпечення власного захисту від лінійно- фронтових військових нападів Російської Федерації може позбавити не лише його життя та здоров`я а й інших, залежних від нього в полі бою осіб а також мирних громадян. Також ще до моменту укладення шлюбу з Відповідачем, в результаті спільного проживання з ОСОБА_4 Позивач має спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на утримання якої згідно судового наказу Шишацького районного суду по справі № 551/398/21 виданого 20.04.2021 року Позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із специфікою розгляду справ в порядку наказного провадження, Відповідач приховала від суду наявність в Позивача на утриманні ще однієї дитини, в результаті чого вказана обставина не була врахована судом при визначенні розміру аліментів стягуваних з Позивача. На теперішній час Позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_6 . Враховуючи, що на теперішній час, дружина Позивача не отримує доходи, що підтверджується довідкою ПФУ, та має на утриманні 2 неповнолітніх дітей від першого шлюбу (свідоцтва про народження додаються), Позивач також приймає фінансову участь в утриманні дітей дружини. Розмір аліментів, зокрема, обумовлюється фінансовими можливостями обох батьків, які в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину, забезпечувати її потреби необхідні для її віку, розвитку тощо. При цьому, чинне сімейне законодавство передбачає достатнім розмір аліментів на утримання обома батьками однієї неповнолітньої дитини в сумі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України), а стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. З урахуванням рівності батьківських обов`язків сума визначеного судом матеріального забезпечення дитини ОСОБА_1 , із урахуванням заробітної плати Позивача, як військовослужбовця, в декілька разів перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум, що безсумнівно не порушує право дитини на гідний рівень життя та відповідає принципу якнайкращого забезпечення її інтересів. Відмічає, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів, суд присуджує стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, відтак Позивач вважає, що з нього підлягають стягнення аліментів в розмірі 1/6, що становить половину однієї третьої, яка підлягає стягненню на двох дітей, та в грошовому еквіваленті становить 20 000,00 грн., враховуючи заробітну плату Позивача. З ціллю усунення дискримінаційних ознак щодо двох спільних дітей Позивачем також пред`являється позов в Шишацький районний суд Полтавської області на зменшення розміру аліментів до аналогічної частки. Також, представник позивачва зазначила, що розмір аліментів може бути в майбутньому змінено за позовом одного з батьків. У разі наявності для цього підстав, Відповідач в подальшому вправі звернутися до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. За період з 05.2024 по 09.2024 рік. Позивач отримує в середньому 120000,00 грн. Позивач вважає, що Відповідач не взмозі, враховуючи рівність обов`язків батьків в утримання дитини, виділяти на утримання дитини 30 000,00 грн., як стягують з Позивача.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. в клопотання про доручення доказів просила справу розглядати без участі та присутності позивача та представника позивача(а.с. 37-51).

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 54).

В зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до судового наказу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 року по справі № 541/1565/19 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 , стягуються, аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16).

22 січня 2020 року старшим державним виконавцем Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Говорун А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (Виконавче провадження № 61044390) з виконання судового наказу № 541/1565/19, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12).

24 травня 2021 року державним виконавцем Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Макаренко С.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (Виконавче провадження № 65545106) з виконання судового наказу № 551/398/21, виданого Шишацьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-14).

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК Українивизначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно достатті 51КонституціїУкраїни та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннямист. 182 Сімейного Кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількистаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів ґрунтуються на тому, що наявні два виконавчих документи на підставі яких з нього стягується по (однієї чверті) частки його заробітку (доходу) на кожну дитину, в той час як законодавством передбачено стягнення аліментів на двох дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006року № 3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справщодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, який буде стягуватися як аліменти на дитину, що підлягаєстягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат наутримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про зміну розміру таспособу стягнення аліментів, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Тлумачення статті 192 СК України дозволяє констатувати, що при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг , необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином, в суді знайшли своє підтвердження ті обставини, на які посилався Позивач в обґрунтування свого позову, позов визнаний Відповідачем, і тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та зменшити розмір аліментів утримуваних з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на підставі судового наказу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 року по справі № 541/1565/19 на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості. На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси дитини.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 133, ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 141, 180, 182-183, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів утримуваних з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на підставі судового наказу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 року по справі № 541/1565/19 на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок по платіжній інструкції № 0.0..1 від 03 жовтня 2024 року у АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок UA0016305, отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 22030101

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Сагайдак, Шишацького району Полтавської області, місце проживання зареєстроване за адреосю: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адреосю: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 23 грудня 2024 року.

Суддя: О. А. Морозовська