"24" грудня 2024 р. Справа № 363/6711/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород подання приватного виконавця виконавчого округу Київській області Чучкова Михайла Олександровича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

УСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Київській області Чучкова Михайла Олександровича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. У якому заявник просить тимчасово обмежити боржника - громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього по виконавчому листу № 363/4155/15-ц виданого 23.03.2016 Вишгородським районним судом Київської області. Свої вимоги аргументує тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 74413231 з примусового виконання виконавчого листа № 363/4155/15-ц виданого 23.03.2016 року Вишгородським районним судом Київської області щодо: Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат, МФО 305299) заборгованість за Кредитним договором LVDRGK00000016 від 06.03.2007 року, що в гривневому еквіваленті становить 4 411 177 гривень 51 копійку. На виконання зазначеного виконавчого документу, 11.03.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження: № 74413231, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Київській області Чучков М. не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, до подав клопотання у якому просить проводити судове засідання без участі приватного виконавця та його представника.

За таких обставин, враховуючи положення ч.4 ст. 441 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб та без участі державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів справи убачається, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київській області Чучкова Михайла Олександровича перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 363/4155/15-ц, виданого 23.03.2016 року Вишгородський районний суд Київської області про стягнення солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором LVDRGK00000016 від 06.03.2007 року, що в гривневому еквіваленті становить 4 411 177 гривень 51 копійку.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київській області Чучкова Михайла Олександровича від 11.03.2024 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа (ВП № 74413231), якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказана постанова була направлена боржнику за адресою зазначеною у виконавчому дркументі для виконання та до відома, однак не була вручена адресату та поштове відправлення повернуто до виконавця, що підтверджується наявними у матеріалах справи, супровідним листом щодо такої відправки та інформацією щодо поштового відправлення № 660.

11.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О., керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалена постанова про арешт коштів боржника по ВП №74413231.

Також постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області від 11.03.2024 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та оголошена заборона на його відчуження у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Станом на 04.12.2024 року рішення суду боржником не виконано, залишок не стягнутої заборгованості при примусовому виконанні рішення суду на користь стягувача становить 4 852 767,26 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно із статтею 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань,покладених нанього рішенням, звертатися досуду за встановленням тимчасового обмеження управі виїзду боржника - фізичної особичи керівникаборжника - юридичної особиза межі України довиконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» тастаттею 441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі Українивказано, що у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Також в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі Українироз`яснено, що поняттяухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У той же час, в матеріалах подання приватного виконавця відсутні докази, які підтверджують отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів та вимоги державного виконавця, реальну можливість боржника виконати рішення суду та докази свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення Вишгородського районного суду Київської області по справі № 363/4155/15-ц.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, положеннями п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України"передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на громадянина судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно застосовуватись до боржника як крайній захід, у разі коли виконавцем виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина.

Належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_1 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення, або безпідставно не з`являється на виклики приватного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, суду не надано.

Крім того, суд бере до уваги Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої 17.07.1997 відповідно до Закону УкраїниПро ратифікаціюКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, а саме положення статті 2 Протоколу № 4, в яких зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, судом взято до уваги статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСРПро ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадські і політичні прававід 19.10.1973 № 2148-VІІІ, в якій зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У матеріалах подання відсутні докази наявності у божника бізнесу за кордоном, про який зазначає виконавець у своємоу клопотанні, а також дані про те, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон буде сприяти погашенню заборгованості перед стягувачем, у зв`язку з чим таке обмеження буде пропорційним меті його застосування (буде дотримано справедливий баланс між правами людини і публічним інтересом).

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не убачається, що не перешкоджає приватному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання подання приватного виконавця виконавчого округу Київській області Чучкова Михайла Олександровича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А.Свєтушкіна