КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Провадження № 2-п/552/102/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Кумир О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернулась в Київський районний суд м. Полтави з завою про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення, яким позовні вимоги задоволені. У судові засідання не з`явилась, оскільки судові повістки не отримувала, перебувала за межами м. Харкова. За місцем реєстрації відповідач не проживає, про судове рішення дізналась у грудні 2024 року, а тому просила поновити строк звернення до суду та скасувати судове рішення.

У судове засіданні представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома.

Від представника відповідачча Репетун К.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведенняпозовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за отримані послуги централізованого водопостачання і водовідведення за адресою АДРЕСА_1 в сумі 41 814,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір в сумі 756,67 грн., з кожного.

Згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини на які посилається відповідач для поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, такий строк підлягає поновленню

Статтею 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як установлено в ході судового розгляду, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Посилання відповідача ОСОБА_1 щодо відмінностей від місця її реєстрації та місця фактичного проживання судом не може бути взято до уваги виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 625 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання, пунктами 3, 4 якого визначено, що декларування/ реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, відповідач проживаючи не за місцем реєстрації не вчинили дій щодо декларування свого фактичного місця проживання.

Відповідач викликалась судовими повістками, що направлялись рекомендованою кореспонденцією за місцем її реєстрації, а тому є такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Пунктом 4 ч.2 ст. 285 ЦПК України визначено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суду не надано доказів, що відповідачка офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку відмовились від послуг, які надавало їй КП «Харківводоканал».

Відповідач ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не надала жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення.

Посилання відповідача щодо позбавлення можливості заявити суду клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності носить не конкретний характер, а свідчить лише щодо наявності такого права.

Щодо обставин примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_5 , невиконання боржником рішення, звернення стягувача у зв`язку з цим до компетентних органів , то вказані факти не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, підтвердження наявності чи відсутності заборгованості.

Таким чином, заява не містить посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково або до його зміни.

Не згода з рішенням суду не є підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 287- 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведеннязалишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий Ж.В.Кузіна