Справа № 296/5698/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом представника позивача Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» - адвоката Мартиненко (Сидорчук) Юлії Миколаївни до ОСОБА_1 про компенсацію витрат по сплаті оренди на землю, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2024 представник позивача адвокат Мартиненко (Сидорчук Ю.М.) звернулася до суду в інтересах ПАТ «Вібросепаратор» з позовом до ОСОБА_1 про компенсацію витрат по сплаті оренди на землю та просила суд:

- стягнути з ОСОБА_1 компенсацію витрат в сумі 25256,17 грн які ПАТ «Вібросепаратор» понесло у зв`язку зі сплатою за оренду землі під приміщеннями, які були в користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що 25.10.2002 між Житомирською міською радою та ВАТ «Вібросепаратор», укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,3710 га за адресою: АДРЕСА_1 на якій розміщені були нежитлові приміщення ОСОБА_1 .

В подальшому у 2018 році вилучено із користування позивача частину земельної ділянки, якою фактично користувався відповідач.

У листопаді 2018 ОСОБА_1 та Житомирська міська рада уклали договори оренди землі на земельну ділянку загальною площею 0,1293 га та на земельну ділянку загальною площею 0,0442 га за адресою: АДРЕСА_1 , які мають кадастрові номери :06:029:0013 та :06:029:0014.

У листопаді 2019 ОСОБА_1 відчужив належні йому житлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте ПАТ «Вібросепаратор» до 30.06.2020 сплачував орендну плату за землю, в тому числі і за земельні ділянки площею 0,1735 га якою користувався ОСОБА_1 вказане підтверджують податкові декларації за 2016-2020 роки. сума сплати склала 25 256,17 гривень

18 лютого 2022 року суддею Корольовського районного суду міста Житомира Сингаївським О.П. винесено рішення по справі № 296/5017/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вібросепаратор» про стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги позивача задоволено частково, вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор» () на користь ОСОБА_1 на відшкодування упущеної вигоди 299 594,39 грн. та на відшкодування спричиненої моральної шкоди 300 000,00 грн., а всього 599 594 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп. (копія рішення додається - додаток № 8).

До розміру упущеної вигоди у суму 299 594,39 грн. ввійшли суми орендної плати, яку ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач) планував отримати від ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «НТК СТЕП».

«Відповідно до розрахунку позивача, витратна частина складається з наступного:

1) податок на прибуток 18% та військовий збір 1,5%о , що становить 92139,84 гривень.

2)орендна плата за земельні ділянки, виділені для обслуговування приміщення позивача, відповідно до наведених ним розрахунків, становить:

-2017 рік 20713,75 грн. (2219,33 х 9 міс. 10 днів = 20713,75);

-2018 рік 26631,96 грн. (2219,33 х 12 міс. = 26631,96);

-2019 рік 22193,3 грн. (2219,33 х 10міс. =22193,3), а всього 69539,01 грн..

3) плата за сервітутні послуги на право проїзду та проходу до приміщення позивача існуючою дорогою площею 1402 м.кв., яку позивач визначив на рівні орендної плати за користування прилеглою ділянкою, розділивши на кількість юридичних осіб, що користуються цією ділянкою дороги - п 'ять.

Враховуючи, що до розрахунку упущеної вигоди ввійшла орендна плата за земельні ділянки, виділені для обслуговування приміщення ОСОБА_1 , і яку Відповідач намагається стягнути з Позивача, то представник позича вважає за доцільне подати позовну заяву з метою стягнення сплаченої орендної плати за землю, яку Позивач сплачував замість Відповідача під його нежитловими приміщенням з 2016 по 2020 роки.

Ухвалою від 11.07.2024 відкрито провадження у справі №296/5698/24 та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного пповадження з повідомленням сторін.

09.09.2024 відповідач подав заперечення проти позову (а.с.59) в якому просить суд повністю відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного.

Щодо претензій ПрАТ «Вібросепаратор» до ОСОБА_1 з приводу компенсації за оренду плату в період дії договорів оренди № 357 та №358 заявляє наступне :

1. ПрАТ «Вібросепаратор» не є стороною вказаних договорів і не є особою, уповноваженою Житомирською міською радою вирішувати питання її ( ради ) компетенції в стосунках з ОСОБА_1 .

2. Орендар вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 також не підписував ні яких документів, не погоджував усно умови щодо доручення або прохання сплати орендних платежів за нього ПрАТом «Вібросепаратор». У листопаді 2018 року позивач вніс зміни до договору оренди №109 де зменшив площу земельної ділянки з 8,3710 га до 8,1975 га. Чому він сплачував платежі за 8,3710 га невідомо.

3. На думку ОСОБА_1 існує проста службова недбалість посадових осіб адміністрації ПрАТ та спробою перекласти матеріальні збитки фінансові операції по дублюванню сплати податку за земельні ділянки, які знаходилися за договором оренди в користуванні іншої особи ) Адже, до того, як були передані земельні ділянки в оренду ОСОБА_1 , принаймі сім років (2012 - 2018 р.р. ) тривала робота щоб подолати супротив ПрАТа «Вібросепаратор» і Адміністрація ПрАТа була діючою стороною цього супротиву І мала знати і знала про всі складові цього процесу.

4. Більш того, ОСОБА_1 орендар земельних ділянок у 2018 - 2020 роках, сам здійснив платежі орендних сум за 2018, 2019, 2020 роки. Копії платіжних документів додаються.

Також просив суд застосувати строки позовної давності, оскільки вважає, що вони спливли.

24.09.2024 представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву де вказав, що квитанцію про сплату надані відповідачем не містять інформації за які роки сплачено земельний податок, всі вони датовані 21.12.2021 роком що свідчить про оплату але не період.

Також представник позивача заперечуючи проти пропущення строків звернення до суду вказав, що він не міг звернутися з позовом раніше оскільки тривав спір у справі № 296/5017/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вібросепаратор» про стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди, який наразі ще не не завершено бо справа перебуває в касаційній інстанції.

07.10.2024 відповідач заявив, що є неналежним відповідачем у справі , оскільки ПАТ «Вібросепаратор» був договір №6-11/ВС з орендарем нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 з ФОП ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання 19.12.2024 не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно Договору оренди земельної ділянки від 25.10.2002 (зареєстрований 12.11.2002 за № 109), укладеного між Житомирською міською радою та ВАТ «Вібросепаратор», ВАТ «Вібросепаратор» надано в оренду земельну ділянку площею 8,3710 га строком на 25 років за адресою: АДРЕСА_1 . Права третіх осіб на земельну ділянку відсутні. (а.с.12-14).

ВАТ «Вібросепаратор» перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Вібросепаратор» (а.с.15-23).

Згідно витягу з державного реєстру правочинів ОСОБА_1 придбав об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з прилюдних торгів та здійснив його державну реєстрацію 24.05.2011 (а.с.84,85)

Між ПАТ «Вібросепаратор», ОСОБА_1 та Житомирською міською радою постійно існують спори.

25.11.2015 Корольовським районним судом м.Житомира (справа №296/8549/14-ц) припинено договір оренди укладений 25.10.2002 між ВАТ (на даний час - ПАТ) «Вібросепаратор» та Житомирською міською радою в частині оренди земельної ділянки, загальною площею 0,1735 га, що розташована в АДРЕСА_3 , яка згідно проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, виготовленого колективним підприємством «Житомирводпроект», необхідна для обслуговування нежитлового приміщення корпусу №101 (прим. 36-43), загальною площею 867,4 м2, яке розташоване в АДРЕСА_3 (а.с.

17.05.2016 Житомирський апеляційний суд рішення суду першої інстанції у справі №296/8549/14-ц) в частині припинення договору оренди землі змінено та постановлено викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Визнати припиненим договір оренди землі, укладений 25.10.2002 року між ВАТ (на даний час ПАТ) «Вібросепаратор» та Житомирською міською радою, в частині оренди земельної ділянки загальною площею 0,1735 га (з них : 0,1293 га під будівлею, 0,0442 га для її обслуговування), що розташована в АДРЕСА_3 , яка, згідно проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, виготовленого колективним підприємством «Житомирводпроект», необхідна для обслуговування нежитлового приміщення корпусу № 101 (прим.36-43), загальною площею 867,4 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 » ( (перевірено в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

24.01.2017 Корольовським районним судом м.Житомира (справа №296/5417/16-ц) постановлено встановити безстроковий сервітут ОСОБА_1 з правом проходу та проїзду транспортними засобами по наявному шляху на земельній ділянці Публічного акціонерного товариства "Вібросепаратор", площею 0,1402 га (позначеному під №1 у експлікації угідь зведеного кадастрового плану КП "Житомирводпроект", розробленого по формі №6-зем) до нежитлового приміщення корпусу №101 (прим. №36-43) літ. "Б", загальною площею 867,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та розташоване на земельній ділянці площею 442 кв.м., кадастровий номер :06:029:0006.

21.03.2017 року Житомирський апеляційний суд рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24 січня 2017 року змінив, виклавши абзац другий резолютивної частини у наступній редакції:

"Встановити постійний земельний сервітут по наявному шляху на земельній ділянці, що перебуває в оренді ПАТ «Вібросепаратор», площею 0,1402 га (позначеному під №1 у експлікації угідь зведеного кадастрового плану КП «Житомирводпроект», розробленого по формі №6-зем) для проходу, проїзду автотранспорту до нежитлового приміщення корпусу №101 (прим.36-43), загальною площею 867,4 кв.м. по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , та земельних ділянок площею 0,1735 га, що перебувають у користуванні ОСОБА_1 » (перевірено в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

10.12.2018 року Корольовським районним судом м.Житомира (справа №296/5653/17):

- зобов`язано ПАТ «Вібросепаратор» утримуватися від дій, які б заважали власнику приміщення використовувати його (приміщення) за призначенням, (на власний розсуд), забезпечити безперешкодний прохід людей та проїзд обслуговуючого автотранспорту через існуючи охоронювані пости (прохідні) та існуючою дорогою, які належать ПАТ «Вібросепаратор» до належного ОСОБА_1 приміщення, (визначеним Гуманковим переліку осіб та автотранспорту).

-зобов`язанои адміністрацію ПАТ «Вібросепаратор» угодити з сервітуарієм ОСОБА_1 рівень оплати за користування сервітутом та підписати угоду про умови плати за користування сервітутом.

17.04.2019 року рішення суду першої інстанції у справі №296/5653/17залишено без змін (перевірено в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Рішенням Житомирської міської ради № 1068 від 25.06.2018 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Житомира площею 8,3710 га (кадастровий номер :06:029:0003) по АДРЕСА_1 на сформовані в межах категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 8,1975 га (кадастровий номер :06:029:0012), земельну ділянку площею 0,1293 га (кадастровий номер :06:029:0013) та земельну ділянку площею 0,0442 га (кадастровий номер :06:029:0014). І надано земельну ділянку площею 0,1293 га (кадастровий номер :06:029:0013) та земельну ділянку площею 0,0442 га (кадастровий номер :06:029:0014) в оренду ОСОБА_1 , Відповідачу, для розміщення та експлуатації основних, підсобних, і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по АДРЕСА_1 терміном на 5 (п`ять) років (а.с.43-44) .

09 листопада 2018 р. між ОСОБА_1 та та Житомирською міською радою укладено 2 договори оренди землі на земельну ділянку загальною площею 0,1293 га та на земельну ділянку загальною площею 0,0442 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастрові номери :06:029:0013 та :06:029:0014. В договорах вказано, що на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості:

- нежитлове приміщення №109 загальною площею 867,4 кв.м (свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгіва від 17.05.2011 №5373 п.3 Розділу Об`єкт оренди) (а.с.24-35) який в подальшому передано до статутного капіталу ТОВ "Н.К.ЕНЕРГІЯ" та з 01.11.2019 воно має на нього право власності (розмір частки 1/1) інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 10.06.2024 (а.с.42)

08.08.2019 Житомирська міська рада вказала ПрАТ «Вібросепаратор» , що необхідно внести зміни до договору оренди земельної ділянки №109 від 12.02.2002 укладеного між ними оскільки рішенням 36 сесії 7 скликання від 26.06.2018 № 1068 затверджено тех документаціюіз землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Житомира площею 8,3710 га (кадастровий номер :06:029:0003) по АДРЕСА_1 (а.с.45)

02.07.2020 Житомирська міська рада та ПАТ «Вібросепаратор» внесли зміни до договору оренди земельної ділянки №109 від 12.11.2002 (а.с.46--52)

Згідно поданих декларації податкове зобов`язання Позивача з орендної плати за земельну ділянку площею 8,3710 га становить:

за 2016 рік - 475237,69 грн.; за 2017 рік - 217556,51 грн.; за 2018 рік - 217556,51 грн.; за 2019 рік - 217556,51 грн.;; за 2020 рік - 186532,99 грн; , за період січень-червень 2020 року (02.07.2020 внесено зміни до договору оренди земельної ділянки ) - 90648,55 грн., (.с.53-77)

15.04.2021 року Корольовським районним судом м. Житомира ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову у справі № 296/1653/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вібросеператор», Житомирської міської ради про скасування зобов`язань плати (орендної плати) за користування земельними ділянками згідно договорів №357,358 від 09.11.2018 та покладення зобов`язань цієї плати в сумі 27020,41 грн. на ПАТ «Вібросеператор», оскільки останній чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (рішення набрало законної сили 10.08.2021 після перегляду судом апеляційної інстанції та залишення рішення суду першої інстанції без змін).

Суд вказав, що безпідставними є вимоги позивача щодо покладання обов`язку сплати орендної плати на ПАТ «Вібросеператор», яке не є стороною договору, а тому така вимога не відповідає умовам договорів оренди, положенням ст. ст.759, 762 ЦК України, ст.96 ЗК України, Закону України «Про оренду землі».(а.с.78-83)

18 лютого 2022 року Корольовським районним судом м. Житомира ухвалено рішення у справі № 296/5017/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вібросепаратор» про стягнення упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги позивача задоволено частково, вирішено стягнути з ПАТ «Вібросепаратор» () на користь ОСОБА_1 на відшкодування упущеної вигоди 299 594,39 грн. та на відшкодування спричиненої моральної шкоди 300 000,00 грн., а всього 599 594 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп. (копія рішення додається - додаток № 8).

До розміру упущеної вигоди у суму 299 594,39 грн. ввійшли суми орендної плати, яку ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач) планував отримати від ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «НТК СТЕП».

«Відповідно до розрахунку позивача, витратна частина складається з наступного:

1) податок на прибуток 18% та військовий збір 1,5%о , що становить 92139,84 гривень.

2)орендна плата за земельні ділянки, виділені для обслуговування приміщення позивача, відповідно до наведених ним розрахунків, становить:

-2017 рік 20713,75 грн. (2219,33 х 9 міс. 10 днів = 20713,75);

-2018 рік 26631,96 грн. (2219,33 х 12 міс. = 26631,96);

-2019 рік 22193,3 грн. (2219,33 х 10міс. =22193,3), а всього 69539,01 грн..

3) плата за сервітутні послуги на право проїзду та проходу до приміщення позивача існуючою дорогою площею 1402 м.кв., яку позивач визначив на рівні орендної плати за користування прилеглою ділянкою, розділивши на кількість юридичних осіб, що користуються цією ділянкою дороги - п 'ять.

Рішення набрало законної сили 22.03.2022 (а.с.36-41) Представник позивача вважає, що відповідач ОСОБА_1 , який є позивачем у цій справі ввів суд в оману, включивши до розрахунку упущеної вигоди суми орендної плати які він нібито сплачува за землю, хоча оплату робів насправі позивач.

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу оплати орендної плати за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 договір щодо якої в період з 25.10.2002 по 08 листопада 2018 на площу 8,3710 га був укладений між позивачем та Житомирською міською радою, а з 09.11.2018 на виділену частину 0,1735 га з 8,3710 га між ОСОБА_1 та Житомирською міською радою. Позивач стверджує, що з 2016 по 2020 роки він сплатив орендну плату, яку тепер має компенсувати йому відповідач.

Розглянувши справу по суті заявлених вимог суд прийщов наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Представник відповідача просив суд:

- відмовити в позові (а.с.117);

- застосувати строк позовної давності (а.с.176-181);

- вказував, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем оскільки існує договір від 01.12.2011 № 6-11/ВС з орендарем нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 з ФОП ОСОБА_2 (а.с.186)

Суд вважає, що першочерговому вирішенню підлягає питання чи є ОСОБА_1 належним відповідачем у справі оскільки, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Так у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічна правовапозиція викладенав постанові Верховного Суду від 30січня 2020 року усправі №761/30025/16-ц, у постанові Верховного Суду (ВС/КЦС у справі №352/382/18 від 30 квітня 2020 року).

Відповідач вказує, що існує договір від 01.12.2011 № 6-11/ВС з орендарем нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 з ФОП ОСОБА_2 (а.с.186) проте доказів цьому суду не надано хоча доказування є юридичним обов`язком сторін.

Суд же тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оскільки доказ на який посилається відповідач відсутній та не ставилося питання про його витребовування судом, суд відхиляє цей конкретний аргумент, як підставу для відмови в позові.

Натомість, судом встановлено, що згідно Договору оренди земельної ділянки від 25.10.2002 (зареєстрований 12.11.2002 за № 109), укладеного між Житомирською міською радою та ВАТ «Вібросепаратор», яка наразі має назву ПАТ «Вібросепаратор» надано в оренду земельну ділянку площею 8,3710 га строком на 25 років за адресою: АДРЕСА_1 . Права третіх осіб на земельну ділянку відсутні. (а.с.12-23).

Згідно витягу з державного реєстру правочинів у травні 2011 року ОСОБА_1 придбав об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з прилюдних торгів та здійснив його державну реєстрацію 24.05.2011 (а.с.84,85)

17.05.2016 постановою Житомирського апеляційного суду у справі №296/8549/14-ц), яка міститься у відкритому доступі Єдиному державному реєстрі судових рішень змінено рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2015 (а.с.126-132) та постановлено :

«Визнати припиненим договір оренди землі, укладений 25.10.2002 року між ВАТ (на даний час ПАТ) «Вібросепаратор» та Житомирською міською радою, в частині оренди земельної ділянки загальною площею 0,1735 га (з них : 0,1293 га під будівлею, 0,0442 га для її обслуговування), що розташована в АДРЕСА_3 , яка, згідно проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, виготовленого колективним підприємством «Житомирводпроект», необхідна для обслуговування нежитлового приміщення корпусу № 101 (прим.36-43), загальною площею 867,4 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 » (а.с.132)

Проте, лише 09 листопада 2018 р. між ОСОБА_1 та та Житомирською міською радою укладено 2 договори оренди землі на земельну ділянку загальною площею 0,1293 га та на земельну ділянку загальною площею 0,0442 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастрові номери :06:029:0013 та :06:029:0014. В договорах вказано, що на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості: нежитлове приміщення №109 загальною площею 867,4 кв.м (свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгіва від 17.05.2011 №5373 п.3 Розділу Об`єкт оренди) (а.с.24-35) який в подальшому передано до статутного капіталу ТОВ "Н.К.ЕНЕРГІЯ" та з 01.11.2019 воно має на нього право власності (розмір частки 1/1) інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 10.06.2024 (а.с.42)

08.08.2019 Житомирська міська рада вказала ПрАТ «Вібросепаратор» , що необхідно внести зміни до договору оренди земельної ділянки №109 від 12.02.2002 укладеного між ними оскільки рішенням 36 сесії 7 скликання від 26.06.2018 № 1068 затверджено тех документаціюіз землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Житомира площею 8,3710 га (кадастровий номер :06:029:0003) по АДРЕСА_1 (а.с.45)

02.07.2020 Житомирська міська рада та ПАТ «Вібросепаратор» внесли зміни до договору оренди земельної ділянки №109 від 12.11.2002 (а.с.46--52)

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. За пунктом 287.7 статті 287 ПК у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни н цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За статтями 125 і 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 7 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161- XIV «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

15.04.2021 року Корольовським районним судом м. Житомира ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову у справі № 296/1653/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Вібросепаратор», Житомирської міської ради про скасування зобов`язань плати (орендної плати) за користування земельними ділянками згідно договорів №357, 358 від 09.11.2018 та покладення зобов`язань цієї плати в сумі 27020,41 грн. на ПАТ «Вібросеператор», оскільки останній чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (рішення набрало законної сили 10.08.2021 після перегляду судом апеляційної інстанції та залишення рішення суду першої інстанції без змін).

Суд вказав, що безпідставними є вимоги позивача ( ОСОБА_1 ) щодо покладання обов`язку сплати орендної плати на ПАТ «Вібросепаратор», яке не є стороною договору, а тому така вимога не відповідає умовам договорів оренди, положенням ст. ст.759, 762 ЦК України, ст.96 ЗК України, Закону України «Про оренду землі».(а.с.78-83)

Рішення у справі №296/1653/20 є приюдиційним щодо періоду з 09.11.2018 по 30.06.2020 року ( а саме про відсутність обов`язку сплати орендної плати ПАТ «Вібросепаратор» за договорами № №357, 358 від 09.11.2018 укладеними між ОСОБА_1 та Житомирською міською радою").

Отже, в період з 2016 року по 09.11.2018 між позивачем та відповідачем не існувало жодних договірних відносин щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Натомість саме судом у справі №296/1653/20 було встановлено відсутність покладення обов`язку на ПАТ «Вібросепаратор» сплачувати орендну плату згідно договорів №357, 358 від 09.11.2018 (справа №296/1653/20) .

Те, що лише 02.07.2020 Житомирська міська рада та ПАТ «Вібросепаратор» внесли зміни до договору оренди земельної ділянки №109 від 12.11.2002 (а.с.46--52) та зменшили її на 0,1740 га коли для цього були підстави принаймні з 17.05.2016 ( дня ухвалення постанови Житомирського апеляційного суду у справі №296/8549/14-ц про припинення договору оренди відносно 0,1735 га з них : 0,1293 га під будівлею, 0,0442 га для її обслуговування) свідчить про те, що позивач добровільно та свідомо здійснював платежі за оренду земельної ділянки розміром саме 8,3710 га , та бездіяв з приводу внесення змін до договору оренди від 25.10.2002 року щодо зменшення площі орендованої землі.

Відповідадач же надав суду платіжки, що у грудні 2021 року він самостійно оплатив орендну плату (8 платежів), як фізична особа за оренду землі (а.с.146-153) хоча вони і не містять вказівки за які роки та на думку суду це не має правового значення при вирішенні цього спору по суті.

Суд встановив, що фактично позивач сплатив орендну плату за земельну ділянку площею 8,3710 га, за адресою: АДРЕСА_1 як в період відсутності договірних відносин ОСОБА_1 будь з ким з цього приводу так і в період з 18.11.2018 року по 30.06.2020 року коли між ОСОБА_1 та Житомирською міською радою було укладено 2 договори оренди від 09.11.2018 ( і відповідач не може відповідати за це, оскільки відсутні будь-які договірні відносини з цього приводу між сторонами, а будь-яким Законом України, нормативно-правовими актами чи нормами ЦК України не передбачено обов`язку компенсувати сплачені податки в тому числі і за орендну плату землі) .

При цьому, позивач не позбавлений права звернення до суду в порядку ст.1212 ЦК України, якщо вважає, що будь-яка особа набула права на майно (до яких налеть і грошові кошти) без відповідної правової підстави.

Окремо щодо посилання представника відповідача на обставину, щодо омани суду у справі №296/5017/18.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/5017/18 набрало законної сили 22.03.2022 в редакції постанови Житомирського апеляційного суду ( є в повному доступі в Єдиному реєстрі судових рішень.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки рішення у справі №296/5017/18 набуло законної сили суд при розгляді цієї конкретної справи не ставить його під сумнів, що відповідає усталеній практиці ЄСПЛ.

Отже, суд відмовляє в задоволенні позову у справі № 296/5698/24, оскільки прийшов до висновку, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у цій конкретній справі.

З огляду на викладене суд не надає оцінці посилання відповідача на сплив строку позовної давності, як підставі для відмови в позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, суд вважає , що виконав свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийняв рішення про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати залишаються за позивачем та розподілу не підлягають.

Керуючись ст.2,4,12,13,76-81,82,209,259,274,351,352,354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні вимог представника позивача Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» - адвоката Матриненко (Сидорчук) Юлії Миколаївни до ОСОБА_1 про компенсацію витрат по сплаті оренди на землю.

Судові витрати розподілу не підлягають

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.12.2024 року

Суддя В. М. Шкиря