Провадження № 2-з/201/315/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 звернеться до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни від 03 грудня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1509, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі зазначеного виконавчого напису 06 грудня 2024 року виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76732927 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни від 03 грудня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1509, за яким звернено стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на нерухоме майно квартиру, що знаходиться на адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м.

Вищевказана квартира була передана стягувачу в іпотеку ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; за Договором іпотеки №01/24-з, посвідчений Павленко І.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 01 лютого 2024 року за реєстровим № 139, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики № 01/24, посвідченого Павленко І.В., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 01 лютого 2024 року за реєстровим № 138.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Отже розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. При цьому першочерговим при прийнятті заяви про забезпечення позову до свого провадження є оцінка дотримання процесуального порядку (юрисдикції) звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

ЦПК України розмежовує наступні види підсудності: загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно ч. 12 до ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця, місцем відкриття виконавчого провадження або місцем проживання відповідача, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Як вбачається з матеріалів заяви, а саме з постанови про відкриття виконавчого провадження адреса проживання позивача та місцезнаходження його майна, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально належить до юрисдикції Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Оскільки, місцезнаходження майна та місце проживання ОСОБА_1 не знаходиться в Соборному районі м. Дніпро, а доказів які б підтверджували протилежне не було надано, дана заява згідно положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, не підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно із Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Також суд звертає увагу, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, факт того, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в Соборному районі.

Ураховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана ним до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни від 03 грудня 2024 року, зареєстрованого в реєстрі за №1509, таким, що не підлягає виконанню, яка за правилами альтернативної територіальної підсудності (за місцем виконання рішення) підсудна іншому суду, а підсудність в розумінні ч.1 ст. 27 ЦПК України нічим не обґрунтована, суд дійшов висновку, що дана заява не підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська та підлягає направленню за підсудністю до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Керуючись статтями 27, 31, 152, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, разом з доданими до неї документами, направити за підсудністю на розгляд до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,57).

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Демидова