АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2024 року

м. Чернівці

справа № 722/2203/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.

секретар Паучек І. І.

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області

апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2023 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Унгурян С. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просив суд встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно паспорта громадянина України від 08 червня 1999 року серії НОМЕР_1 , виданого Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть від 12 вересня 2023 року серії НОМЕР_2 , виданого Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, є однією і тією ж особою.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Сокирянським відділом ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно оформленої пенсійної справи у Сокирянському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян, справа заведена на ОСОБА_3 , в якій у зв`язку з призначенням йому пенсії зберігся паспорт та реєстраційний номер облікової карти платника податків, в яких прізвище батька заявника зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ».

Заявник, який здійснив поховання батька, звернувся до органів Пенсійного фонду України для виплати допомоги на поховання передбаченої статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06 жовтня 2023 року № 2400-1705-8/41602 йому було відмовлено у виплаті вказаної допомоги у зв`язку з виявленими розбіжностями прізвищ у свідоцтві про смерть та паспорті померлого, який міститься в пенсійній справі, а саме те, що одержувачем пенсії був ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_2 . На підставі паспортних даних неправильне прізвище батька заявника було занесено до електронної бази даних Пенсійного фонду України. Насправді покійний ОСОБА_2 мав прізвище саме « ОСОБА_5 ». Саме це прізвище вказане в його свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть. Цей факт також підтверджений документами на право власності на нерухоме майно (свідоцтво та технічний паспорт), в яких зазначено прізвище власника « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_4 », копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в якому також прізвище власника транспортного засобу вказано « ОСОБА_5 ».

За життя до батька заявника, покійного ОСОБА_2 , жодних питань щодо розбіжностей у його прізвищі з боку Пенсійного фонду України не було, про дану помилку у прізвищі ніхто не знав, а тому заходи щодо її виправлення не вживались. Після смерті батька заявника його паспорт громадянина України був вилучений у встановленому законом порядку.

І тільки після звернення заявника до органів Пенсійного фонду було виявлено вказану вище розбіжність.

На даний момент дізнатись про причину розбіжностей у паспортному документі батька заявника, який міститься в пенсійній справі та свідоцтві про смерть не є можливим. Оскільки вирішити порушене питання в позасудовий спосіб неможливо, виникає необхідність встановити юридичний факт.

Встановлення факту в судовому порядку має для заявника юридичне значення, оскільки відповідне рішення суду про встановлення факту надасть йому можливість для подальшого здійснення його прав щодо отримання виплати допомоги на поховання передбаченої статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Встановлено факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначений у паспорті громадянина України від 08 червня 1999 року серії НОМЕР_1 , який виданий Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вказаний у свідоцтві про смерть від 12 вересня 2023 року серії НОМЕР_2 , який виданий Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, є однією і тією ж особою.

Рішення мотивоване тим, що наданими заявником та дослідженими судом доказами повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначений у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вказаний у свідоцтві про смерть від 12 вересня 2023 року серії НОМЕР_2 , який виданий Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, є однією і тією ж особою.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливість для подальшого здійснення його прав щодо отримання виплати допомоги на поховання передбаченої статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналіз встановлених судом обставин свідчить про те, що заявник ОСОБА_1 не має іншої можливості встановити даний факт, аніж шляхом звернення до суду з даною заявою, оскільки надана йому пенсійним органом у своєму повідомленні №2400-1705-8/41602 від 06 жовтня 2023 року рекомендація щодо необхідності звернення до суду для встановлення факту належності свідоцтва про смерть ОСОБА_2 прямо суперечить вимогам частини 3 статті 315 ЦПК України, згідно якої справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

За таких обставин, суд вважав, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судами не встановлюється тотожність осіб.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші сторони відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Сокиряни Дністровського району Чернівецької області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_4 , виданого 29 квітня 2014 року Сокирянським РС УДМС України в Чернівецькій області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25 вересня 1976 року виданого російською мовою, батьками заявника є батько - « ОСОБА_6 » та мати - « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець місті Новомінське Канівського району Краснодарського краю Російської Федерації, помер в місті Сокиряни Дністровського району Чернівецької області у віці 80 років, про що Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління юстиції 12 вересня 2023 року складено відповідний актовий запис №561 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1993 року встановлено, що органом приватизації житла при міськвиконкомі в місті Сокиряни згідно розпорядження №178 від 27 жовтня 1993 року видано дане свідоцтво про те, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . Крім цього, на вказану квартиру видано технічний паспорт на ім`я ОСОБА_2 .

Також на ім`я ОСОБА_2 04 липня 2012 року було зареєстровано транспортний засіб Chery Amulet, номерний знак НОМЕР_6 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

На звернення заявника ОСОБА_1 до Сокирянського відділу обслуговування громадян №2 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою на ОСОБА_8 про виплату допомоги на поховання, йому надано відповідь №2400-1705-8/41602 від 06 жовтня 2023 року про те, що у ході вивчення поданих ним документів виявлено розбіжності у прізвищах померлого, а саме у свідоцтві про смерть вказано прізвище « ОСОБА_5 », а за матеріалами пенсійної справи вбачається, що одержувачем пенсії за віком був ОСОБА_3 . Крім цього, заявнику запропоновано звернутися до суду для встановлення факту належності свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Згідно витребуваної з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданої 08 червня 1999 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, яка міститься в матеріалах пенсійної справи, вбачається, що її видано на ім`я ОСОБА_3 (російською мовою « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новомінське Канівського району Краснодарського краю Російської Федерації, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 та у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 363/5518/21, від 04 травня 2022 року у справі № 372/285/21,від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/19790/18.

Звертаючись з цією заявою до суду, ОСОБА_1 зазначав, що прізвище його батька, що зазначене в паспорті, не збігається з його прізвищем, що зазначене в свідоцтві про його смерть, у зв`язку з чим просив встановити, що особа, яка зазначена в цих документах, є однією і тією ж самою особою, тобто встановити факт тотожності особи, що суперечить вимогам статті 315 ЦПК України.

Окрім того, судом першої інстанції не враховано те, що для встановлення факту, про який просить заявнику даній справі, передбачений позасудовий порядок його встановлення.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 464/6696/20 зазначено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть вносити зміни до актових записів за заявою громадян або на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

За таких обставин, подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожності особи, не підлягає судовому розгляду.

Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах, в порядку цивільного судочинства.

Проте суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув заяву ОСОБА_1 по суті, чим порушив норми процесуального права.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20, від 13 грудня 2023 року у справі № 290/1005/22.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

З урахування викладеного, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України».

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду за законом, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2023 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01 лютого 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА