УХВАЛА

01 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 759/14761/22

провадження № 61-1098ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

15 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

ОСОБА_1 просить суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску такого строку посилається на те, що копію повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року він отримав на електронну пошту 21 вересня 2023 року. Проте жодних доказів на підтвердження наведеного не надає.

Вказує, що 21 жовтня 2023 року ним вже подавалась касаційна скарга на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року, однак ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2023 року цю касаційну скаргу було визнано неподаною та повернуто.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 13 вересня 2023 року складено 14 вересня 2023 року. Однак заявник вперше звернувся до суду з касаційною скаргою лише 21 жовтня 2023року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України, оскільки останнім днем звернення з касаційною скаргою є 16 жовтня 2023 року (робочий день - понеділок). Вдруге з касаційною скаргою заявник звернувся 15 січня 2024 року.

Доводи заявника щодо причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними. Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження. ОСОБА_1 зобов`язаний довести, що перешкоджало йому вчасно вперше подати касаційну скаргу.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заявником не надано жодного доказу щодо дати отримання копії повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду та щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, а із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

Таким чином, заявнику слід надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази на підтвердження підстав поновлення пропущеного строку, зокрема, докази на підтвердження обставин, що перешкоджали йому вчасно вперше подати касаційну скаргу (супровідний лист про надсилання кореспонденції апеляційним судом, поштовий конверт, довідку апеляційного суду про надсилання на адресу заявника на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року та про отримання/неотримання останнім копії такої постанови тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року за заявою ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов