Справа № 390/1881/24
Провадження № 2/390/708/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі - Шульги А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Звіздун Анатолій Михайлович, до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з вказаним позовом, в якому просить суд

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з 1989 року разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- скасувати обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 7205430, зареєстровано: 18.05.2008 за № 7205430 реєстратором: Кропивницька районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області; підстава обтяження: договір довічного утримання, б/н; 16.07.1996, Кіровоградська райдержнотконтора: об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис № 94070-63 від 14.10.2000, заб. 29; заявник: Кіровоградська районна ДНК.

Рух справи

06.09.2024 справа надійшла до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області.

11.09.2024 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (суддя Квітка О.О.).

Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у підготовчому засіданні 25.11.2024. При цьому справу розглянув без участі представників сторін, оскільки вони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про судовий розгляд.

Позиція позивача

Позов позивач аргументував наступним:

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10 жовтня 1987 року виконавчим комітетом Високобайрацької сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 . 16 липня 1996 року між ОСОБА_3 (відчужувач) та ОСОБА_4 (набувач) був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Лебеденко С.К., зареєстрований в реєстрі № 1344. 16 липня 1996 державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Лебеденко С.К. також була накладена заборона на відчуження жилого будинку, який належить ОСОБА_3 , до розторгнення цього договору або смерті однієї сторін. Заборона була зареєстрована в реєстрі № 29. Обставини так склалися, що договір довічного утримання набувачем, ОСОБА_4 , не був поданий в БТІ для реєстрації за ним права власності. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача і водночас син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла його мати - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка все своє майно, заповіла своєму онуку (сину позивача) ОСОБА_2 , який прийняв спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1223 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але оскільки він не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавицею цей факт необхідно встановлювати в судовому порядку. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_2 . Спадщину після його смерті, відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла позивач по справі. Після вивчення документів нотаріус роз`яснила, що питання спадкування необхідно вирішувати в судовому порядку, оскільки не просліджується факт прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , а також через ту обставину, що на ім`я спадкодавиці ОСОБА_3 відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 . Окрім цього, нотаріус звернула увагу на ту обставину, що на зазначений спадковий будинок накладена заборона на підставі договору довічного утримання укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і, оскільки і відчужувач, і набувач за договором померли, а право власності за договором довічного утримання не було зареєстроване за набувачем, то зняти цю заборону можливо тільки у судовому порядку.

В заяві від 08.10.2024 представник позивача - адвокат Звіздун А.М. просить розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позиція відповідача

Представник відповідача - Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Великосеверинівська сільська рада, відповідач) сільський голова Сергій Левченко просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Проти задоволення позову не заперечує.

Обставини справи, зміст спірних правовідносин

ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10 жовтня 1987 року виконавчим комітетом Високобайрацької сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , що підтверджується архівною довідкою, виданою 16 липня 2024 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» реєстрова книга № 1, запис № 166 (а.с.11).

16 липня 1996 року між ОСОБА_3 (відчужувач) та ОСОБА_4 (набувач) був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Лебеденко С.К., зареєстрований в реєстрі № 1344.

Відповідно до п. 1 цього договору ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_4 жилий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 (а.с.12).

16 липня 1996 року державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Лебеденко С.К. накладена заборона на відчуження жилого будинку, який належить ОСОБА_3 , до розторгнення цього договору або смерті однієї сторін. Заборона зареєстрована в реєстрі № 29 (а.с.13).

Договір довічного утримання набувачем, ОСОБА_4 , не був поданий в БТІ для реєстрації за ним права власності.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача і водночас син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим 28 серпня 2002 року міським відділом реєстрації актів Громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 2480 (а.с.10).

Той факт, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 26 лютого 1948 року Високобайрацькою сільською радою Аджамського району Кіровоградської області, актовий № 7 (а.с.21).

Та обставина, що ОСОБА_4 є чоловіком позивача підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 , виданим 20 травня 1967 року Високобайрацьким сільським ЗАГС Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 6 (а.с.22).

На час смерті ОСОБА_4 , його мати ОСОБА_3 проживала в житловому будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великосеверинівської сільської ради № 207/01-22 від 30.08.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_3 станом на 27.08.2002 була зареєстрована та проживала за цією адресою до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

На день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , правовідносини щодо спадкування регулюються ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла його мати - ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст.529, ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкова справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договри) інформація щодо наявності спадкової справи та заповіту після смерті ОСОБА_4 у спадковому реєстрі відсутня.

З довідки Кропивницької міської державної нотіріальної контори № 2 вбачається, що Кропивницькою міською ДНК № 2 спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

01 листопада 2002 року секретарем виконавчого комітету Високобайрацької сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області був посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі № 17, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_2 (а.с.17).

ОСОБА_2 є сином позивача та сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданим 30 травня 1973 року Кіровоградським міським бюро ЗАГС, актовий № 1491 (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим 26 квітня 2013 року Високобайрацькою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 7 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 .

На час смерті ОСОБА_3 разом з нею без реєстрації проживав її онук ОСОБА_2 - спадкоємець за заповітом.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 підтверджується довідкою № 179/01-22, виданою 31 липня 2024 року виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.18), а також письмовими заявами (поясненнями) свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спражність підпису на яких засвідчено старостою Високобайрацького старостинського округу Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.24-31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 видним 29 вересня 2023 року відділом державної реєстрації смерті Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2301 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , спадщину щодо якого він прийняв після ОСОБА_3 , але не оформив її.

На час смерті ОСОБА_2 позивач була зареєстрована та проживала разом з ним в квартирі під АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру мешканців м. Кропивницького (а.с.20).

З відповідді приватного нотаріуса Звіздун Н.К. вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Після смерті ОСОБА_2 позивач, відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З роз`яснення приватного нотаріуса Звіздун Н.К. слідує, що питання спадкування позивачу необхідно вирішувати в судовому порядку, оскільки не просліджується факт прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , а також через ту обставину, що на ім`я спадкодавиці ОСОБА_3 відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , крім того, на зазначений спадковий будинок накладена заборона на підставі договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і, оскільки і відчужувач, і набувач за договором померли, а право власності за договором довічного утримання не було зареєстроване за набувачем, то зняти цю заборону можливо тільки у судовому порядку.

Релевантні джерела права

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги за законом є батьки померлого.

Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином статею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту постійного проживання є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Частина 1 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст. 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1261 ЦК України відносить батьків спадкодавця до спадкоємців першої черги за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Оцінка доказів та висновки суду

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 на час відкриття спадщини залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав позивача, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 ..

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, і вони є такими, що дозволяють встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з 1989 року разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 .

Одночасно суд приймає до уваги, що позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання.

Враховуючи, що після смерті свого сина ОСОБА_2 , позивач, відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку, її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спірний будинок.

Оскільки і відчужувач, і набувач за договором довічного утримання померли, а право власності за договором довічного утримання не було зареєстроване за набувачем, то вимога про скасування обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, також підлягає задоволенню.

Судові витрати

Враховуючи позицію позивача, викладену у позові, судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 235, 258-260, 263-265, 272, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Звіздун Анатолій Михайлович, до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з 1989 року разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 7205430, зареєстровано: 18.05.2008 за № 7205430 реєстратором: Кропивницька районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області; підстава обтяження: договір довічного утримання, б/н; 16.07.1996, Кіровоградська райдержнотконтора: об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис № 94070-63 від 14.10.2000, заб. 29; заявник: Кіровоградська районна ДНК.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 ;

відповідач - Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, адреса: 27613, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Велика Северинка, вул. Миру, б.1, , електронна скринька: ІНФОРМАЦІЯ_10

Суддя О.О.Квітка