Справа № 675/517/23
Провадження № 2/675/42/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2024 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді - Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Каруна В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності,

у с т а н о в и в :

21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, мотивуючи це тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2020 року вона являється власницею 12/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 132,7 кв. м, житловою площею 90,9 кв. м, з відповідними до цієї частки надвірними будівлями. Позивачка вказала, що власником інших 13/25 часток цього ж будинку з належними до нього надвірними спорудами являється ОСОБА_3 , котра на момент звернення до суду померла. ОСОБА_1 вказує, що їй невідомо, чи складала ОСОБА_3 заповіт, чи заводилась після її смерті спадкова справа та чи прийнята спадщина, однак зазначає, що у належній ОСОБА_3 частині будинку ніхто не проживає. Також позивачка повідомила, що відповідно до довідки про склад сім`ї від 24 лютого 2023 року у житловому будинку АДРЕСА_1 , серед інших, зареєстрований син ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України саме ОСОБА_2 є належним відповідачем у її позові. Позивачка просить виділити їй у натурі із майна, що є у спільній частковій власності, в окрему одиницю належні їй на праві власності 12/25 частки в житловому будинку АДРЕСА_1 з належними до цієї частки надвірними будівлями.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник адвокат Карун В. П. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився.

Відповідно до інформації Ізяславської міської ради Хмельницької області № 761/03-14 від 24 березня 2023 року ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 . Будь-яка інша адреса місця проживання або перебування відповідача суду не повідомлена.

За адресою реєстрації ОСОБА_2 судові повістки вручені не були у зв`язку з тим, що відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується відповідними довідками відділення Укрпошти.

За вимогами п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вислухавши позивачку, її представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2023 року відкрите провадження за вказаною заявою за правилами загального провадження. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року була призначена судова інженерно-технічна експертиза, провадження в справі зупинене. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року провадження в справі відновлене.29 листопада 2023 року закрите підготовче провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно вимог ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

ОСОБА_1 являється власницею 12/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 грудня 2020 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 235632442 від 05 грудня 2020 року, копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8574986 від 07 жовтня 2005 року, який знаходиться в інвентарній справі № 2627 будинку АДРЕСА_1 , оглянутій судом, встановлено, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки (р/н1940/09. 07. 1971 / Ізяславська державна нотаріальна контора) власницею 13/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 .

На запит суду за клопотанням представника позивачки Ізяславський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) листом № 316/31.17-40 від 10 червня 2023 року повідомив, що відомості про державну реєстрацію смерті відсутні.

На запит суду за клопотанням представника позивачки Ізяславським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надано копію актового запису про смерть № 94 від 21 червня 2016 року ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області. У зазначеному актовому записі вказане місце проживання померлої АДРЕСА_2 .

На запит суду за клопотанням представника позивачки Ізяславським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надано копіюзапису акту про народження № 159 від 26 вересня 1968 року ОСОБА_2 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ізяславі. У вказаному акті батьками дитини зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Разом з тим суду не було надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 являється сином ОСОБА_3 , котра являється власницею 13/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладене, у суду відсутні достатні підстави вважати ОСОБА_2 належним відповідачем у цьому позові.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: по-перше, множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); по-друге, єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За вимогами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій на наведене уваги не звернули, не врахували, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється».

Аналогічна правова позиція міститься й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року справа № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20).

В даному випадку ОСОБА_1 пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України, позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України ОСОБА_1 не заявляла.

Зважаючи на те, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, суд враховує, що виділ частки в цьому майні лише для позивачки є неможливим.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 41 Конституція України, ст. 150 Житлового Кодексу України, ст. ст. 357, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 354, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 13 грудня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої у АДРЕСА_1 ) про виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повне судове рішення складене 02 лютого 2024 року.

Суддя О. С. Янішевська