Справа № 182/5277/24
Провадження № 2/0182/3100/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.12.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.09.2024 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

05.07.2018 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою.

Від даного шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На початку 2023 року шлюбні стосунки між сторонами припинено, подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, має окремий бюджет. Причиною цьому послугували відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. На примирення позивач не згоден, оскільки фактично утворив нову сім`ю. За таких обставин ОСОБА_1 вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить його розірвати.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.20-21).

Позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направив.

Відповідачка повідомлялась про розгляд справи належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.23), згідно якого, ОСОБА_2 особисто отримала пакет документів 31.10.2024 року, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслала.

Справа розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Як встановлено судом, 05.07.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, зареєстрований Виконкомом Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис за №03 (а.с.8).

Від даного шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та права і обов`язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинено на початку 2023 року. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дітей немає. На примирення позивач не згоден, оскільки фактично утворив нову сім`ю. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить його інтересам.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача та відповідачки, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, як зазначає позивач, спору з даного приводу на даний момент між подружжям немає, а в разі виникнення спору в майбутньому, сторони можуть звернутись до суду з відповідними позовними вимогами в окремому порядку.

Керуючись ст.ст.56, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст. 12, 13, 18, 76, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 05.07.2018 року Виконкомом Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №03 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 », ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

В іншому відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складання.

Суддя: О. В. Рунчева