Провадження № 2/548/752/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорола в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк", представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 про стягнення зборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

представник позивача Шкапенко О.В., діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до відповідачки про стягнення зборгованості за кредитним договором, яку мотивував таким.

22.08.2023 відповідачка ОСОБА_1 приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписавши Анкету-Заяву. На підставі вказаної Анкети-Заяви відповідачці видано платіжну картку як засіб доступу до банківського рахунку, відкрито рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміт на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, Тарифами Банку складає між ним і банком кредитний договір.

АТ ''А-Банк'' свої зобов`язання за договором про надання кредитних коштів виконав. Однак відповідачка умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення за нею заборгованості розмір якої станом на 11.09.2024 складає 22410,28 грн, з яких: 18980,46 грн - заборгованість за кредитом; 3429,82 грн - заборгованість по відсоткам, 0,00 грн - штрафи.

Невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань порушує законні прав та інтереси АТ ''А-Банк'', як кредитора, у зв`язку з чим позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованість за вказаним договором про надання банківських послуг в розмірі 22410,28 грн та судові витрати, які складаються із суми судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. від 26.09.2024 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М.М. від 30.10.2024 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції цього суду.

Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 20.11.2024 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П.

Ухвалою судді від 20.11.2024 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідачки не надходило.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Слід вважати відповідачку ОСОБА_1 належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, оскільки 28.11.2024 вона отримала копії ухвали судді про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 22.08.2023 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ ''А-Банк'' та у електронній формі підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку /а.с. 8/, заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком /а.с. 8 зворот - 10/ та паспорт споживчого кредиту "КУредитна картка "АТБ" /а.с 11-12/.

З виданої АТ ''А-Банк'' довідки за картками вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та їй видано картки: № НОМЕР_2 строком до грудня 2031 року та № НОМЕР_3 строком до грудня 2031 року /а. 16/.

Відповідно до виданої АТ ''А-Банк'' довідки за лімітами вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 22.08.2023 у період з 22.08.2023 по 11.09.2024 встановлювались такі кредитні ліміти: 22.08.2023 - 19000,00 грн (вид операції - встановлення, збільшення), 11.09.2023 - 20000,00 грн (вид операції - збільшення), 22.04.2024 - 19000,00 грн (вид операції - зменшення), 22.04.2024 - 18990,00 грн (вид операції - зменшення), 22.04.2024 - 19000,00 грн (вид операції - збільшення) /а.с. 17/.

Відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картці за період з 22.08.2023 по 11.09.2024 01.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 22.08.2023 становить 22410,28 грн, з яких: 18980,46 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3429,82 грн - заборгованість по відсотками, 0,00 грн - штрафи /а.с. 7,13-15/.

Так, згідно із ст. 12 ЗУ ''Про електронну комерцію'', якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Ч. 12 ст. 11 ЗУ ''Про електронну комерцію'' електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII ''Про споживче кредитування'' (далі Закон № 1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону № 1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихЗаконом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, у підписаній сторонами Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ''А-Банк'' від 22.08.2023 /а.с. 8/ немає інформації про те, яка кредитна картка видавалася відповідачці, умови договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх сплати, хоча банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості - відсотки за користування кредитом, які згідно таблиці розрахунку заборгованості склада.ть 40,80 % за весь період користування кредитною лінією на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач не надав доказів про те, які Тарифи і які відсотки були погоджені "А-Банком" з відповідачкою при підписанні Анкети-Заяви, а також, що саме наданий суду Витяг з Умов і правил розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ним підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ''А-Банку'' і що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків та, зокрема, у зазначеному в цих документах розмірі і порядку нарахування.

Суду позивачем надано до матеріалів позовної заяви в роздрукованому вигляді Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", який не містить дати його затвердження, що робить неможливими ідентифікацію цих Умов на предмет їх редакції та перевірки їх чинності станом на день укладення кредитного договору між позивачем та відповідачкою.

Також суд звертає увагу, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ ''Акцент-Банк'' розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі ''Умови та правила'' Тарифи користування кредитною карткою ''Універсальна'', ''Універсальна GOLD'' та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ ''Акцент-Банк'', які розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, не містять підпису відповідачки, не конкретизують, який саме Тариф обслуговування та який вид кредитної картки застосований до правовідносин з відповідачкою, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.08.2023 шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ''А-Банк''.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у формі відсотків за користування кредитом.

Крім того, враховуючи, що Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ ''А-Банк'' в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22.08.2023) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.09.2024), то суд вважає, що кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що Умови та Правила надання банківських послуг є договором приєднання, у розумінні ст.634 ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ ''А-Банк'' розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання та є неналежним доказом.

З огляду на зазначене, немає правових підстав для стягнення на користь АТ ''А-Банк'' заборгованості за процентами, оскільки в матеріалах справи немає даних щодо прийняття відповідачкою умов і тарифів кредитування.

Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ ''А-Банк'' не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення та з відповідачки на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 18980,46 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В позовній заяві позивач вказує на те, що ним понесено судові витрати в розмірі 3028,00 грн згідно платіжного доручення від 11.09.2024 /а.с. 36/.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 84,70% сплаченого позивачем судового збору на підставі платіжного доручення від 11.09.2024, що становить 2564,72 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610-612, 1050, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк", представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Акцент-Банк'' заборгованість за договором б/н від 22.08.2023 у розмірі 18980 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 46 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ''Акцент-Банк'' судовий збір у розмірі 2564 (дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) гривні 72 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство ''Акцент-Банк'', , МФО 307770, юридична адреса: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий