Справа № 288/3405/23
Провадження № 2-др/288/9/24
24 грудня 2024 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,
представника позивача Яковенка А.В.,
представника відповідача Суботенка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,
19 грудня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 288/3405/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та зміну наказу.
В поданій заяві просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача 8000.00 гривень витрат за надану професійну правничу допомогу.
Представник Позивача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити.
Представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні заяви просив відмовити.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши подану заяву та матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами другою п`ятою статті 270 ЦПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2024 року в справі № 288/3405/23, позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та зміну наказу задоволено. Визнано протиправним п. 3 наказу №26- ОД від 01.09.2023 року начальника відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області Романа Суботенка в частині надання дозволу директору Квітневого ліцею ОСОБА_1 читати 12 годин зарубіжної літератури за сумісництвом. Виключено з п. 3 наказу №26 - ОД від 01.09.2023 року начальника відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області Романа Суботенка, слова «за сумісництвом», залишивши зміст пункту «дозволити з 1 вересня 2023 року по 31 травня 2024 року ОСОБА_1 - директору Квітневого ліцею читати 12 годин зарубіжної літератури».

З матеріалів цивільної справи та рішення суду, вбачається, що питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката не вирішувалось, представник позивача заявив, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, докази про понесені судові витрати подані до суду.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України).

Між адвокатом Яковенком Анатолієм Вікторовичем та клієнтом ОСОБА_1 було укладено 29 листопада 2023 року Договір-доручення про надання правничої допомоги.

30 листопада 2023 року між адвокатом Яковенком Анатолієм Вікторовичем та клієнтом ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до вищезазначеного Договору, в якому обумовлено вартість послуг (гонорар) Адвоката, що становить 8000 гривень.

Відповідно до Акту про прийняття передачі наданих послуг від 29 травня 2024 року, адвокат передав, а клієнт прийняв послуги з проведення вивчення та аналізу матеріалів і документів, наданих клієнтом, вивчення та аналіз судової практики, роз`яснень і коментарів, зібрання доказів, складання та подача позовної заяви до відповідача, участь в судових засідання, фіксована вартість 8000 гривень.

Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 55045011-1 від 03 січня 2024 року, Баланенко А.Л. перераховано Адвокатському бюро Анатолія Яковенка 8000 гривень оплата за надання правничої допомоги.

На підставі вищевикладеного, витрати на професійну правничу допомогу, здійснені позивачем є документально підтвердженими та пов`язаними з розглядом справи, оскільки позов задоволено, а тому покладення на відповідача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката є обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, заперечення відповідача щодо стягнення судових витрат, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000.00 гривень не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат та приходить до висновку про часткове задоволення заявлених витрат на правничу допомогу в сумі 2000.00 гривень, які належить стягнути з Відповідача на користь Позивача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що резолютивну частину рішення у вказаній цивільній справі слід доповнити та вирішити питання про судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 Яковенка Анатолія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Доповнити рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2024 року в цивільній справі № 288/3405/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та зміну наказу, абзацом четвертим наступного змісту:

«Стягнути з Відділу освіти Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області (, с. Квітневе, вулиця Першотравнева, 5, Житомирського району, Житомирської області) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката в розмірі 2000.00 гривень.»

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко