Провадження № 2/331/3400/2024
ЄУН 331/7579/24
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії, вимогам статей 175,177 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В :

23грудня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, за результатами розгляду якої позивач просить: змусити відповідача Управління Служби безпеки України в Запорізькій області вжити заходів щоб у ПХВ "Юрківка" та військовій частині НОМЕР_1 в місті Запоріжжя не брали так багато крові на аналіз якщо це дійсно занадто з точки зору науки.

Перевіркою відповідності позову та доданих до нього документів вимогам статей 175 і 177 ЦПК України встановлено таке.

Пунктом 4 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини, а також не додано їх до позовної заяви.

Також позивачем не обґрунтовано, яким чином відповідач Управління Служби безпеки України в Запорізькій області порушило, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Зазначена правова позиція викладена Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17.

Дослідивши матеріали позову, суд зазначає, що позовні вимоги не відповідають приписам ст.16 ЦК України.

Так, позивач просить суд змусити відповідача Управління Служби безпеки України в Запорізькій області вжити заходів щоб у ПХВ "Юрківка" та військовій частині НОМЕР_1 в місті Запоріжжя не брали так багато крові на аналіз якщо це дійсно занадто з точки зору науки.

Згідно з ч.2 ст.16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, позивачу необхідно звернутися до суду з позовною заявою, в якій привести позовні вимоги відповідно до ст.5 ЦПК України, а також ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI(зі змінами та доповненнями), з 01.01.2024 року судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1211,20 грн.

У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій. В обґрунтування вимоги про звільнення від сплати судового збору, позивач надав копію посвідчення учасника бойових дій.

У п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вказано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Отже, дану вимогу, як підставу про звільнення від сплати судового збору, суд не приймає до уваги, оскільки поданий ОСОБА_1 позов не відноситься до спорів, що порушують права учасника бойових дій, його соціальних прав, як учасника бойових дій.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити суму судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру в передбаченому законодавством розмірі, а саме 1211,20 грн., та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладених обставин та вимог частини першої статті 185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та йому повернута. Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н.Г.Скользнєва