УХВАЛА

25 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 990SCCV/123/24

провадження № 61-284вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слакви-Марчук Наталії Володимирівни про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

09 грудня 2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Слаква-Марчук Н. В. засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду клопотання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Клопотання обґрунтовує тим, що 22 травня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 449.

Адвокат зазначає, що ОСОБА_5 є громадянином Республіки Польща та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 є громадянкою України та єдиною адресою її зареєстрованого місця проживання, яку можливо підтвердити документально, є адреса, вказана у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, - АДРЕСА_2 .

Також адвокат Слаква-Марчук Н. В. стверджує, що останньою адресою проживання ОСОБА_2 на території України була адреса: АДРЕСА_3 , оскільки саме там сторони проживали одразу після укладення шлюбу.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Слаква-Марчук Н. В. просить Верховний Суд на підставі статті 29 ЦПК України визначити підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу Рівненському міському суду Рівненської області за місцем перебування представника позивача.

У визначенні підсудності слід відмовити з огляду на таке.

Під час вирішення питання про визначення підсудності спору про розірвання шлюбу Верховний Суд керується положеннями ЦПК України та Законом України «Про міжнародне приватне право», якими встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

За змістом вказаної законодавчої норми підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства Верховний Суд визначає тільки у тому випадку, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Представник ОСОБА_3 зазначає, що останній проживає у Республіці Польща та є громадянином цієї країни, проте належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт проживання відповідача на території Республіки Польща, до клопотання про визначення підсудності та до позовної заяви не долучено.

Зокрема, у додатках до позовної заяви вказано, що до неї додається копія документа, що посвідчує особу позивача серії НОМЕР_1 , виданого Війт гміни Велика Неджвиця, 12 серпня 2022 року. Проте зазначений документ складений іноземною мовою та не містить належним чином засвідченого перекладу на українську мову, що позбавляє суд можливості перевірити факт того, що ОСОБА_5 проживаєза межами України.

Крім того, жоднихналежних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 станом на дату подання клопотання про визначення підсудності проживає за межами України, суду не надано.

Верховний Суд не бере до уваги інформацію про місце проживання ОСОБА_2 в Республіці Білорусь, яка зазначена у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, оскільки така інформація надана станом на 22 травня 2013 року.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визначення Верховним Судом підсудності цієї справи відповідно до статті 29 ЦПК України.

Крім того, представник ОСОБА_3 - адвокат Слаква-Марчук Н. В. подала до Верховного Суду клопотання про витребування доказівв порядку статті 84 ЦПК України, у якому просить витребувати у Державній міграційній службі України інформацію про те, чи вибувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постійне місце проживання в Республіку Білорусь.

Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цього клопотання, оскільки всупереч вимогам пункту 4 частини другої статті 84 ЦПК України у клопотанні не зазначено про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання самостійно інформації щодо вибуття ОСОБА_2 на постійне місце проживання в Республіку Білорусь та докази вжиття таких заходів.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слакви-Марчук Наталії Володимирівни про витребування доказів відмовити.

Клопотання про визначення підсудності разом з доданими до нього матеріалами надіслати особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов