Провадження № 2-н/487/3359/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Притуляк І.О., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 року представник ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» Федосова О. звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу, якою просила стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період 01.01.2021 по 31.10.2021 у розмірі 5492,69 грн., а також за період з 01.02.2021 по 31.10.2021 року індекс інфляції в розмірі 268,21 грн. та три відсотки річних у розмірі 99,80 грн. Окрім того, просила стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог, так як у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

01.12.2023 року боржник ОСОБА_1 надіслала заперечення, сформовані в системі «Електронний суд», на заяву про видачу судового наказу, в яких просила відмовити в задоволенні заяви, у зв`язку з тим що у провадженні суду перебуває цивільна справа №487/8476/24, у якій заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.04.2018 по 31.01.2021 року.

Таким чином, між сторонами існує спір про право на предмет вимоги про стягнення суми, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Пункт 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України визначає, що якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, прихожу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Притуляк