Провадження № 4-с/201/9/2024
У Х В А Л А

01 лютого 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) про визнання бездіяльності незаконної та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи Начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) про визнання бездіяльності незаконної та зобов`язання вчинити певні дії (скарга підписана представником заявника адвокатом Покотило Д.Ю.).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.12.2023р. скарга ОСОБА_1 була залишена без руху та заявниці запропоновано усунути недоліки (а.с.№30).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.12.2023р. заявниці поновлено строк на подачу скарги, відкрито провадження по скарзі та витребувано у виконавчої служби матеріали виконавчих проваджень № 15409349 та № 33995783 (а.с.№37).

В обґрунтування вимог скарги представник заявника адвокат Покотило Д.Ю. (діє на підставі ордеру від 08.10.2022р. - а.с.№25) посилалася на те, що заявниця звернулась до Соборного ВДВС у місті Дніпрі ПМУ МЮ м. Одеса із заявою про скасування арешту майна за виконавчими провадженнями № 15409349 та № 33995783. Листом від 17.10.2023р. начальник відділу Овсюк О.А. відмовила у скасуванні арешту та повідомила, що строк зберігання зазначених виконавчих проваджень закінчився. Вважаючи таку бездіяльність незаконною, представник заявниці просила зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 15409349 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 17.08.2009р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно майна; зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 33995783 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 23.02.2009р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно майна.

16.01.2024р. до суду надійшов відзив на скаргу, в якому начальник Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О. посилалася на те, що завершення виконавчого провадження з підстав повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для скасування арешту майна, оскільки рішення суду за виконавчими провадженнями № 15409349 та № 33995783 не виконане. Також начальник відділу зазначила, що строк зберігання виконавчих проваджень закінчений, а тому надати більш детальну інформацію з приводу порушеного питання не має можливості. Просила відмовити в задоволенні скарги (а.с.№39-40).

29.01.2024р. в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника ОСОБА_2 , яка зазначила, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився і необхідність забезпечення виконання рішення шляхом накладення арешту на майно заявниці відпала. Також зазначила, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Просила скаргу задовольнити в повному обсязі (а.с.№49-51).

В судове засідання 01.02.2024р. сторони не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.№54-59, 63, 64).

01.02.2024р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про розгляд скарги за її відсутності та за відсутності заявниці. Щодо відзиву на скаргу додаткових пояснень не мала. Просила скаргу задовольнити в повному обсязі (а.с.№65).

За таких обставин, суд розглянув скаргу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч. 2 ст. 450, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Соборному відділі державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 15409349, з примусового виконання виконавчого листа № 2-524 від 17.08.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 25 440 грн. 48 коп.

Постановою від 28.04.2012р. виконавчий документ був повернутий стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.№18-20).

Також, на примусовому виконанні в Соборному відділі державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 33995733, з примусового виконання виконавчого листа № 2-524 від 23.02.2009р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості у розмірі 284грн. 40коп.

Постановою від 17.11.2014р. виконавчий документ був повернутий стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.№21.-23).

Як вбачається з наданих представником заявниці роздруківок з ВП- спецрозділ, під час вчинення виконавчих дій, державними виконавцями у виконавчому провадженні № 15409349 накладений арешт на майно боржниці постановою від 19.10.2009р. одночасно із відкриттям провадження (а.с.№19) та 27.01.2011р. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.№20).

У виконавчому провадженні № .09.2012р. державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.№22-23).

На підтвердження відсутності заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ «Кредитпромбанк», представником заявниці наданий лист від 15.08.2022р., який дійсний по 15.08.2024р., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з якого вбачається, що за інформацією, наявною в розпорядженні Фонду протягом ліквідаційної процедури ПАТ «Кредипромбанк» станом на 02.09.2022р. заборгованість клієнтки ОСОБА_1 перед ПАТ «Кредитпромбнк» відсутня (а.с.№17).

09.10.2023р. представник заявниці звернулась до виконавчої служби із заявою про скасування арешту (а.с.№13-15) та листом від 17.10.2023р. їй було повідомлено про відсутність підстав для скасування арештів, накладених у виконавчих провадженням № 15409349 та № 33995733, з тих підстав, що завершення виконавчого провадження з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути накладене стягнення, не має наслідком скасування накладеного державним виконавцем арешту (а.с.№9-10).

Представник заявника вважає неправомірною відмову у скасуванні арешту з майна боржника, а тому звернувся до суду за захистом порушених прав заявника.

Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, яка діяла на момент повернення виконавчих листів 28.04.2012р. та 17.11.2014р.) в статті 50 визначені наслідки завершення виконавчого провадження, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зі змісту постанов про повернення виконавчого документу ВП № 15409349 та ВП № 33995783 вбачається, що виконавчі документи були повернуті саме стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

За вищезазначеного, суд не вбачає бездіяльності начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О. щодо відмови в скасуванні арешту та виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження щодо боржниці.

Разом з тим, з наданих представником заявниці доказів вбачається, що виконавчі листи після їх повернення у 2012 та 2014 роках повторно на примусове виконання до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходили та ОСОБА_1 не має заборгованості перед ПАТ «Кредитпромбанк».

Отже, подальша дія накладених арештів у виконавчих провадженнях є недоцільним, з огляду на викладену Верховним Судом у постанові від 13.07.2022р. у справі № 2/0301/806/11 позицію, що незняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Суд вважає необхідним задовольнити вимоги скарги в частині зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О. зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладена в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 15409349 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 17.08.2009р. та зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 33995783 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 23.02.2009р.

В частині вимог скарги про виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слід відмовити, оскільки такі дії відносяться згідно Закону України «Про виконавче провадження» до дискреційних повноважень державного виконавця, а тому з огляду на положення ЦПК України щодо компетенції суду в межах судового контролю за виконанням рішень, останній не може підміняти відділ державної виконавчої служби та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції державного виконавця.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним задовольнити частково скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) про визнання бездіяльності незаконної та зобов`язання вчинити певні дії та зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О. зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладена в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 15409349 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 17.08.2009р. та зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 33995783 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 23.02.2009р.

В задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, а тому ці витрати не розподіляються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, яка діяла на момент закінчення виконавчого провадження), ст.ст. 76-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 447, 451, 452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Начальник Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) про визнання бездіяльності незаконної та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Овсюк О. зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладена в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 15409349 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 17.08.2009р. та зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження № 33995783 з виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-524/09 від 23.02.2009р.

В задоволенні іншої частини вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.