Справа № 545/3150/24
Провадження № 2/545/1769/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Стрюк Л.І.

з участю секретаря: Синегуб Д.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_2 визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 , після смерті якого до складу спадщини увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,0га, кадастровий номер :06:001:0256, для ведення особистого селянського господарства. За життя ОСОБА_3 заповів житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , своїй дочці ОСОБА_2 та земельну ділянку, площею 1,0га, кадастровий номер :06:001:0256, для ведення особистого селянського господарства, своєму онуку - ОСОБА_1 . 28.04.2018 ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо спірної земельної ділянки, до дня своєї смерті він встиг замовити технічну документацію, яка була виготовлена, але не була подана на розгляд сесії сільської ради у зв`язку з його смертю. Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу 15.05.2024 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, щодо земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю правоустановчого документу на зазначене майно на ім`я ОСОБА_3 щодо належності йому зазначеної земельної ділянки площею.

Просив визнати право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6:06:001:0256, розташованої на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою від 20.11.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 .

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладався на розсуду суду.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до положення ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.09.2023 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Відповідно до заповіту від 14.03.2019 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заповів своїй дочці ОСОБА_2 та належну йому земельну ділянку, площею 1,0га, кадастровий номер :06:001:0256, для ведення особистого селянського господарства, онуку - ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 (а.с.25), яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.11.1990 (а.с.23).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 21.01.1995 (а.с.11).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 1,0га в межах с. Кашубівка на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області вбачається, що рішенням 27 сесії 7 позачергового скликання від 24.04.2018 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтовною площею 1,0га, для ведення особистого селянського господарства в с. Кашубівка на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка була передана йому у власність на підставі рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради №51 від 27.04.1995; ОСОБА_3 замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в проектній організації, що має відповідну ліцензію; дозволено в установленому порядку отримати документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с.31). Відповідно до архівного витягу з протоколу засідання виконкому Микільської сільської ради народних депутатів рішення №51 від 27.04.1995, вирішено збільшити присадибну ділянку на 0,40га ОСОБА_3 (а.с.32-33). Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 27.07.2018 відомості про державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,0га, кадастровий номер :06:001:0256, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Кашубівка Полтавського району Полтавської області відсутні, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с.46-50).

Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Яковенко С.І. №91/02-31 від 15.05.2024, ОСОБА_1 відмовлено у вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,0га, кадастровий номер :06:001:0256, для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Кашубівка Полтавського району Полтавської області, у зв`язку з відсутністю правоустановчого документу, оскільки відповідно до відомостей Державного земельного кадастру та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано (а.с.12-14).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

П.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

П.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) визначено порядок державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в нижченаведеному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Крім того, якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про безоплатну передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця, оскільки до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Оскільки спадкодавцем було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але за життя він не встиг завершити оформлення на своє ім`я права власності на цю земельну ділянку та не одержала правовстановлюючого документа на неї, то суд вважає, що позивач, який належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та одержання на своє ім`я правовстановлюючого документа на право власності на дану земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 258-260 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району, ОСОБА_2 про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) у порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,000га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6:06:001:0256, розташованої на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк