Провадження № 2/756/4891/24
Оболонський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Пукало А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, у якій просив:

1) визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника теплової енергії LQM-III-EIf (заводський номер 1339979), що обліковує теплову енергію в квартирі АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати відповідача у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» повернути на облік вузол розподільного обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі АДРЕСА_1 ;

3) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання (централізоване опалення) з листопада 2019 року, враховуючи показання лічильника теплової енергії LQM-III-EIf (заводський номер 1339979), встановленого в квартирі АДРЕСА_1 , та розміру здійснених ОСОБА_1 або третьою особою, яка законно користується зазначеною квартирою, платежів за послуги з централізованого опалення (теплопостачання) згідно з квитанціями про оплату.

Ухвалою від 18 вересня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

26 вересня 2024 року на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просив закрити провадження у справі з огляду на набрання сили рішенням суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про зобов`язання припинити дії, що порушують право, та зобов`язання вчинити дії.

Як вбачається із зазначеного з рішення суду, позивач просив суд:

- зобов`язати Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» взяти на абонентський облік вузли комерційного обліку теплової енергії, що встановлені у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності;

- зобов`язати відповідача припинити дії щодо нарахування плати за споживання теплової енергії ОСОБА_1 або третьою особою, яка законно користується квартирою АДРЕСА_1 за нормами споживання теплової енергії;

- зобов`язати відповідача здійснювати нарахування плати за споживання теплової енергії ОСОБА_1 або третьою особою, яка законно користується квартирою АДРЕСА_1 , за показниками вузлів комерційного обліку теплової енергії, що встановлені у цій квартирі;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за надані послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з урахуванням показників вузлів комерційного обліку теплової енергії, що встановлені у цій квартирі, за період з жовтня 2019 і по день ухвалення рішення у цій справі, а надмірно сплачені ОСОБА_1 кошти зарахувати в плату у майбутні періоди;

- зобов`язати відповідача прийняти розрахунки за надані ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 за період з жовтня 2019 по день ухвалення рішення у справі.

Судом витребувано та досліджено матеріали справи № 756/3274/20 та встановлено, що предмет позову у справі № 756/11108/24 та у справі № 756/3274/20 стосується:

- взяття на обліку одного і того самого лічильника теплової енергії LQM-III-EIf (заводський номер 1339979), який встановлений у квартирі АДРЕСА_1 ;

- зазначені справи стосуються одних і тих самих обставин, а саме: укладення 08.02.2015 позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню № 70100 із Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО»; розроблення ТОВ «Є-ІНЖИНІРИНГ КО» «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 , із використанням лічильника теплової енергії LQM- ІІІ- Elf»; зміни виконавця з послуг з централізованого опалення квартири на КП «Київтеплоенерго»; зняття з обліку згаданого вузла обліку у жовтні 2019 року, про що було повідомлено КП «Київтеплоенерго» у листопаді 2019 року, блокування (невідображення інформації щодо приладу обліку) особистого електронного кабінету.

Наведені позивачем доводи щодо невідповідності дій відповідача вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, а також Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829, були проаналізовані судом в ході розгляду справи № 756/3274/20.

Як зазначив Верховний Суду у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 211/1159/23, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналогічної позиції дійшов й Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18.

Таким чином слід констатувати, що предмет позову, його підстави, сторони в обох справах є тотожними, а незначні відмінності у формулюванні позовних вимог та способі захисту не створюють підстав для іншого висновку. Рішення у справі № 756/3274/20 постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року залишене без змін.

Отже, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі № 756/11108/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про визнання дій неправомірними - закрити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Пукало