Справа № 705/1275/21
Провадження № 22-з/821/214/24
Категорія: 301000000
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В.
суддів: Гончар Н.І., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Гладиш О.Ю.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
представник позивача : адвокат Мельник Олег Федорович,
відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Степ-2000»,
представник відповідача: адвокат Ільницька Інна Володимирівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м. Черкаси заяву представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Степ-2000» - адвоката Ільницької Інни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Степ 2000» про усунення перешкод в користуванні власною земельною ділянкою шляхом її повернення,-
22 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до СТОВ «Степ-2000» про усунення перешкод в користуванні власною земельною ділянкою шляхом її повернення.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до СТОВ «Степ-2000» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник СТОВ «Степ-2000» - адвокат Ільницька І.В. просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін. Також у відзиві вказано, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції становить 10 000 грн. Докази на підтвердження розміру таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2024 року - залишено без змін.

16 грудня 2024року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника СТОВ «Степ-2000» - адвоката Ільницької І.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій адвокат просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь СТОВ «Степ-2000» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, понесені у зв`язку з розглядом цивільної справи №705/1275/21 в апеляційній інстанції.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника СТОВ «Степ-2000» - адвоката Ільницької І.В. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 вказаної статті Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представник СТОВ «Степ-2000» - адвокат Ільницька І.В. просила стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, які відповідач очікує понести на професійну правничу допомогу, та навела їх орієнтовний розмір.

Постанова апеляційного суду прийнята 11 грудня 2024 року.

Заяву про ухвалення додаткового рішення представником відповідача подано до суду апеляційної інстанції 16 грудня 2024 року, тобто в строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі №357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції адвокат Ільницька І.В. надала: ордер Серія АІ № 1749095 від 15.11.2024; копію договору-доручення про надання правничої допомоги від 06 січня 2021 року, укладений між Адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» в особі керівника Пенязькової О.О.(АБ) і СТОВ «Степ-2000» (клієнт), предметом якого є надання АБ усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів у цивільних справах та інших, за винагороду (гонорар), розмір якої та обсяг робіт встановлюються додатковою угодою до цього договору; копію Додаткової угоди до договору-доручення про надання правничої допомоги від 08 листопада 2024 року, у якій сторони погодили, що гонорар Бюро за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції з розгляду апеляційної скарги на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2024 у справі №705/1275/21 складає 10 000 грн;копію платіжної інструкції №1526 від 13 грудня 2024 року.

До заяви про ухвалення додаткового рішення додано докази направлення копії заяви і доданих до неї документів позивачу по справі.

Отже, стороною відповідача підтверджено документально, що СТОВ «Степ-2000» дійсно були понесені витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а загальний розмір таких витрат складає 10 000,00 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами.

Письмового клопотання щодо зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції з обґрунтуванням неспівмірності та нерозумності такого розміру позивач ОСОБА_1 до Черкаського апеляційного суду не подавав.

За загальним правилом, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони в разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21.

Водночас, у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Наведені висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23.

У постановах від 19 лютого 2022 року в справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року в справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з урахуванням конкретних обставин справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Правнича допомога, надана адвокатом Ільницькою І.В. в суді апеляційної інстанції полягала в ознайомленні з матеріалами справи в електронному вигляді, складання відзиву на апеляційну скаргу та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Дослідивши заяву представника СТОВ «Степ-2000» - адвоката Ільницької І.В. про розподіл судових витрат, додані до неї документи, та вирішуючи, чи є розмір витрат СТОВ «Степ-2000» на правничу допомогу обґрунтованим і пропорційним до предмета спору в даній справі, колегія суддів вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн не відповідають критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неминучих, а також не відповідають обсягу наданих правничих послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, заява сторони відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Степ-2000» - адвоката Ільницької Інни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Степ-2000» 3000 гривень витрат за надану правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

Н.І. Гончар