ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/744/23Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/11/24 Доповідач - Храпак Н.М.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
Головуючого - Храпак Н.М.
Суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,
за участі секретаря - Іванюта О.М.
сторін : представника Тернопільського обласного центру зайнятості Франчук М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сідорова Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі № 601/744/23 за апеляційною скаргою Тернопільського обласного центру зайнятості на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру зайнятості про поновлення на роботі та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 січня 2024 року апеляційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості задоволено частково.
Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року змінено в частині стягнення з Тернопільського обласного центру зайнятості в користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшивши суму з 79484,52 грн до 78705,26 грн.

В решті рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року залишено без змін.

09 січня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Сідоров В.М. подав до Тернопільського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції поніс витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн, що підтверджується договором б/н від 08 лютого 2023 року, ордером про надання правничої (правової) допомоги від 14.09.2023 року та розрахунком суми гонорару (вартості послуг) за надану правову допомогу.

11 січня 2024 року від Тернопільського обласного центру зайнятості поступило клопотання про відмову у задоволенні вимог представника ОСОБА_1 адвоката Сідорова В.М. щодо стягнення з Тернопільського обласного центру зайнятості 25 000 грн витрат на правову допомогу.

Вважають, що ОСОБА_1 та його адвокатом не надано документального підтвердження, що вони понесли витрати на правову допомогу, а саме, до договору про надання правової допомоги не надані: акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат та інше. Крім цього, при визначенні сумі відшкодування просять суд виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У судове засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Сідоров В.М. не з`явився і не повідомив причин неявки, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена в його електронний кабінет судова повістка.

Представник Тернопільського обласного центру зайнятості Франчук М.М. в судовому засіданні заперечила щодо стягнення в користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, який належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами заяви про ухвалення додаткового рішення в її межах, колегія суддів вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за правилами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

При цьому, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про ухвалення додаткової постанови представник ОСОБА_1 адвокат Сідоров В.М. подав: ордер адвоката серії ВО №1060252 від 14.09.2023 року; договір про надання правової допомоги № б/н від 08.02.2023 року; розрахунок суми гонорару (вартості послуг) за надану правову допомогу на стадії апеляційного провадження у цивільній справі № 601/744/23.

Згідно з п. 2 Вказаного договору вартість наданої правничої допомоги за цим Договором становить 25 000 грн.

Відповідно до розрахунку суми гонорару адвокат надав клієнту такі види послуг: 1) зустріч з клієнтом, вивчення наданих клієнтом матеріалів, надання консультації щодо суті спору, необхідних документів для підготовки позову у кількості 2 год у сумі 2000 грн; 2) пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах у кількості 6 год вартістю 6000 грн; 3) написання (складання) відзиву на апеляційну скаргу (а також інших заяв по суті справи) у кількості 7 год в сумі 7000 грн; 4) оформлення додатків до апеляційної скарги у кількості 1 год в сумі 1000 грн; 5) відправлення поштової кореспонденції та документів по справі учасникам справи, складання та подання заяв та клопотань по справі у кількості 1 год в сумі 1000 грн; 6) участь у судових засіданнях в судді апеляційної інстанції у сумі 8000 грн.

Проте не заслуговують на увагу посилання Тернопільського обласного центру зайнятості про те, що до договору про надання правової допомоги не надано платіжні документи про оплату таких послуг.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів бере до уваги, що Тернопільський обласний центр зайнятості подав клопотання про відмову у задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Сідорова В.М. щодо стягнення з них витрат на правову допомогу, у якій також обґрунтовує неспівмірність витрат, визначених представником позивача, зокрема зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не в повній мірі відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Сідоров В.М. подав до суду відзив на апеляційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості та був присутнім на одному судовому засіданні 04 січня 2024 року. Також колегія суддів враховує, що предметом судового розгляду є питання поновлення на роботі та виплату середнього заробітної плати за час вимушеного прогулу, що не є особливо складним, представництво інтересів ОСОБА_1 в даній справі та підготовка відзиву не вимагало від адвоката аналізу значної кількості документів, а також вивчення великого обсягу законодавчих актів.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Таким чином, враховуючи складність справи, реальний обсяг наданої правничої допомоги та затраченого адвокатом часу на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , вимоги розумності, ціну позову, колегія суддів вважає, що з Тернопільського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 35, 133, 137, 141, 259-261, 270, 374, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сідорова Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Тернопільського обласного центру зайнятості (вул. Текстильна, 1Б, м. Тернопіль ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 01 лютого 2024 року.

Головуючий: Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З Костів