Справа № 216/2706/24
провадження №2/216/1721/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

18 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Чирського Г.М.

за участю: секретаря судового засідання Смолдирева М.Є., представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) Демченка А.Г., представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №6 в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за первісним позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, та зустрічним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», третя особа: Виконавчий комітет Криворізької міської ради про визнання протиправним дій постачальника теплової енергії та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії у місті Кривому Розі.

З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа», режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII. Індивідуальний договір згідно ч. 2 цього договору набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті Виконавця (КПТМ «Криворіжтепломережа»), розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021 року.

Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надане визначення: - індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна.

З 05.11.2021р. сторони (надавач послуги та споживач) керуються ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII, «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії», від 21 серпня 2019 р. № 830, Методикою розподілу між Споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (зі змінами) тощо.

ОСОБА_2 в спірний період був співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та має на підставі права власності нежитлове приміщення №3. Зазначене приміщення належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1999 (копія додається). Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача (у відповідності до п 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», де зазначено, що житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05) які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі приміщення №3, яке вбудоване до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Відповідачу було здійснено нарахування на: на потреби опалення (централізоване опалення) його нежитлового приміщення; опалення місць загального користування (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення (до 31.12.2021); на забезпечення загальнобудиноквих потреб на опалення (ЗБП) (з 01.01.2022); абонентське обслуговування.

Свої зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду», абонентське обслуговування проводилось протягом року в повному обсязі, але відповідач у порушення ст.ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України, ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплату за отриману теплову енергію не здійснював в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 05.11.2021 по 23.03.2023 утворилась заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 90 508,43 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 20.06.2023 в розмірі 705,74 грн. Крім цього, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також позивачем було нараховано на суму заборгованості пеню, згідно умов Індивідуального договору. Отже, позивачем було нараховані індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума збитків від інфляції складає 4650,70 грн. (з січня 2023 р. по лютий 2024 р.), 3% річних 3207,89 грн. (з 03.01.2023 р. по 29.03.2024 р.), пеня 51,43 грн. (з 01.08.2023 р. по 02.02.2024 р.). Оскільки, на теперішній час борг за централізоване опалення відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права та просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, суму завданих збитків та судові витрати.

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

06.06.2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_1 , до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання протиправним дій постачальника теплової енергії та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди завданої безпідставними вимогами. В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що дії позивача (за первісним позовом) щодо нарахування заборгованості за користування послуг з постачання теплової енергії стосовно ОСОБА_2 за тарифами для непобутового споживача є протиправними, оскільки приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є житловим приміщенням і відповідач не використовує його в якості офіса. Тариф розрахований теплопостачальником, щодо квартири заявника є неправильним, адже вона є житловим приміщенням. Проте, ПАТ «Криворіжтепломережа» застосовувало тарифи для підприємців та/або «інших нежитлових приміщень». Згідно з відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_3 з якої вбачається: «Шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметром пошуку «місце розташування об`єкта будівництва та адреса - АДРЕСА_2 » повідомляємо, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату відповіді не виявлено». Позивач вважає, що позивач за первісним позовом допустив помилку, коли застосував тариф для непобутового споживача для розрахунку заборгованості відповідача. Вказана поведінка позивача порушує права відповідача. Указаними діями позивач за первісним позовом спричинив відповідачу моральну шкоду, пов`язану із відчуттям несправедливості, приниження честі, гідності та ділової репутації відповідача, а саме, позивач за первісним позовом поширює неправдиву інформацію, що боржником є ОСОБА_2 . Своїми діями, позивач за первісним позовом створює додаткові труднощі для відповідача, пов`язані з необхідністю виправдовуватись в суді, витрачати свій час та сили на судовий процес. Тому, позивач оцінює розмір моральної шкоди у розмірі 99124,00 грн. У позові просить визнати протиправними дії КПТМ «Криворіжтепломережа» щодо розрахунку заборгованості по оплаті за централізоване опалення у сумі 99124,00 грн. за період 01.11.2021 по 30.06.2023, зобов`язати КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснити перерахунок заборгованості за період 01.11.2021 по 30.06.2023, застосувавши тариф для населення та стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа» моральну шкоду в розмірі 99124,00 грн. Крім того, просив залучити до участі у справі в якості третьої особи Виконавчий комітет Криворізької міської ради.

26.06.2024 року від представника позивача КПТТМ "Криворіжтепломережа" через підситему "Електронний суд" надійшли заперечення, в яких сторона позивача просила в прийнятті зустрічної позовної заяви, а також в клопотанні представника відповідача про залучення третіх осіб відмовити. Зазначено, що зустрічна позовна заява обґрунтована тим що, на думку представника відповідача, нежитлове приміщення спірний період знаходилося в житловому фонді, а отже до спірного приміщення протиправно з боку позивача було застосовано тариф категорії "інші споживачі". Проте, цільове призначення житлового приміщення, за ініціативою (та по заяві власника - ОСОБА_2 ) рішенням Криворізької міської ради № 531 від 09.07.2008р. «Про переведення житлових приміщень в нежитлові» (копія рішення додавалася до матеріалів позовної заяви) було змінено на нежитлове приміщення офісу. Питання цілового використання приміщення (житлове чи не житлове) неодноразово досліджувалося судами, як цивільними, так і господарським. Так, зокрема, в іншій цивільній справі № 216/6261/16-ц, відповідно до постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018р., не зважаючи на подані докази судом також було встановлено, що як вбачається із матеріалів справи рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 531 від 09.07.2008р. було переведено жилі приміщення у не житлові, серед яких була квартира АДРЕСА_3 . Крім того, представник позивача вважає, що клопотання про залучення до участі третіх осіб в справі, а саме: про залучення третьої особи виконкому Криворізької міської ради з сторони КПТМ "Криворіжтепломережа" не відповідає приписам статтям 52, 53 Цивільного процесуального кодексу, так як будь-яких прав виконкому Криворізької міської ради розглядом даної цивільної справи № 216/2706/24 не буде порушено.

29.07.2024 року від представника позивача надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, зі змісту яких вбачається наступне. Згідно інформації, викладеної позивачем у відповіді на відзив на зустрічний позов, позивач намагається довести суду той факт, що спірне нерухоме майно, після появи рішення про переведення і житлового фонду в нежитловий (09.07.2008р.) перебувало в статусі житлового, зазначає, що будь-яких дій відповідно до рішення виконкому власник майна не здійснював, що, на думку представника, було підставою для того, що дане рішення про переведення з житлового фонду в нежитловий не було виконано, тобто було юридично нікчемне. Також, в непроцесуальний спосіб, у поданій своїй заяві по суті (відповіді на відзив) представник позивача за зустрічною позовною заявою намагається збільшити позовні вимоги, шляхом встановлення в мотивувальній частині рішення суду певного юридичного факту. З такою позицією позивача, згідно його зустрічного позову, відповідач не може погодитися. Після прийняття рішення виконкому Криворізької міської ради, щодо переведення квартири в нежитлове приміщення (09.07.2008р.), власник нежитлового приміщення ОСОБА_4 на підставі договору оренди нежилого приміщення від 25.08.2008р. (тобто, трохи більше ніж через місяць після рішення виконкому) передав в орендне користування нежиле приміщення ОСОБА_5 (копія договору оренди нежилого приміщення додавалося до відзиву на зустрічну позовну заяву). Згідно предмету договору оренди (розділ 1) орендодавець передає в оренду саме: нежиле приміщення. Ціль оренди (розділ 2) розміщення в приміщенні - офісу Тобто, після отримання рішення власник приміщення почав використовувати приміщення як не житлове. Проте в зустрічній позовні заяві заперечує цей факт, більше того, будує правову позицію якраз на тому, що квартира ніколи не використовувалась як нежитлове приміщення.

Використання спірної нерухомості у якості житлової, а також вчасного невнесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав з боку власника нерухомого майна, в сукупності з вище зазначеним не спростовує позицію відповідача по зустрічні позивній заяві щодо тих аргументів, що власник майна, з моменту переведення житлової квартири до нежитлової до моменту зворотнього переводу (21.06.2023р.) усвідомлював той факт, що спірне приміщення перебувало в статусі нежитлового. Більше того, весь цей час з 2008р. до 2023р. користувався цим статусом нерухомого майна, шляхом здавання його в оренду, та отримував з цього матеріальну вигоду, так як договор оренди передбачає такий обов`язковий реквізит, як плату за користування приміщенням. Враховуючи вищевикладене, представник КПТМ «Криворіжтепломережа» просить у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_1 , до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання протиправним дій постачальника теплової енергії та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди завданої безпідставними вимогами, та об`єднати в одне провадження вимоги з первісним позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Крім того, за клопотанням представника позивача (за зустрічним позовом) залучено до участі у справі в якості третьої особи - Виконавчий комітет Криворізької міської ради. Постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

09.07.2024 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що із зазначеною позовною заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» не погоджується, вважає її безпідставною та необґрунтованою з наступних підстав. До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Відповідач у спірний період був власником нежитлових приміщень, а отже не отримував послуги для власних потреб. Тарифи для кожної категорії споживачів визначаються на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії. Цільове призначення житлового приміщення, за ініціативою (та по заяві власника ОСОБА_2 ) рішенням Криворізької міської ради № 531 від 09.07.2008 року «Про переведення житлових приміщень в нежитлові» було змінено на нежитлове приміщення офіс. В момент подання заяви про надання дозволу на переведення 24.06.2008 р. ОСОБА_2 , як власник, зобов`язався використовувати це приміщення за призначенням (цільове призначення згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 531 від 09.07.2008 року «офіс»); дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 р., здійснення експлуатаційних видатків та укладання відповідних договорів на утримання нерухомого майна (приписи не виконав, договорів не укладав). Відповідачу та його представнику неодноразово пояснювалось, що задля обліку нежитлового приміщення як житлове, треба виконати п. 4.2 рішення про переведення, де було передбачено, що у разі наміру щодо зміни цільового призначення приміщення, яке переведено на житловий фонд, слід звернутися до виконкому міської ради для внесення відповідних змін у рішення виконкому міськради. Відповідачем лише 17.05.2023 було подано заяву до органу місцевого самоврядування щодо зміни цільового призначення приміщення, і рішенням № 734 від 21.06.2023 року внесено зміни щодо повернення нежитлового приміщення до житлового фонду. Після розгляду заяви ОСОБА_2 були внесені зміни до рішення виконкому № 531 від 09.07.2008 р. та повідомлено про зміни надавача послуг КПМТ «Криворіжтепломережа», і з дати змін надавач послуг здійснює нарахування власнику приміщення за відповідним тарифом.

18 липня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій зазначено, що у власності позивача (за зустрічним позовом) ОСОБА_2 знаходилася квартира АДРЕСА_4 . 09.07.2008 рішенням Виконкому Криворізької міської ради №531 надано дозвіл на переведення приміщення №3 за адресою: АДРЕСА_1 у нежитловий фонд (офіс). Однак позивач зазначає, що рішення виконкому № 531 від 09.07.2008 року саме по собі не свідчить, що квартира АДРЕСА_3 була переобладнана у офіс (нежитлове приміщення). Однак, для того, щоб переобладнати квартиру в офіс і займатись підприємницькою діяльністю власнику було необхідно вчинити ряд дій, зокрема (пункт 4 рішення):

- оформити проектну документацію на переобладнання та перепланування приміщення і погодити її у встановленому порядку;

- отримати в криворізькому відділі інспекції ДАБІ дозволи на виконання робіт з перепланування та переобладнання;

- перед початком будівельних робіт з реконструкції приміщень укласти угоди зі спеціалізованими підприємствами на збирання та вивезення будівельного сміття.

Як вбачається з відповіді ДІАМ та довідки з БТІ від 20.10.2022, жодних з наведених дій позивач не вчиняв. Тому, квартира АДРЕСА_3 - є житловим приміщенням (квартирою). Враховуючи викладене ОСОБА_2 додатково просив зазначити у мотивувальні частині рішення суду, що квартира АДРЕСА_3 - є житловим приміщенням (квартирою) та не була переведена у нежитловий фонд (офіс) відповідно до рішення (дозволу) Криворізької міської ради №531 від 09.07.2008.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

18.09.2024 року через підсистему "Електронний суд" від представника третьої особи Виконавчого комітету Криворізької міської ради надійшли до суду пояснення, в яких зазначено наступне. Розглянувши звернення ОСОБА_2 з наданням повноваго пакету документів, враховуючи наявність погоджень та технічних висновків, керуючись Житловим кодексом Української РСР, Цивільним кодексом України, рішеннями міської ради від 29.05.2002 року №12 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», від 24.02.2006 року №4035 «Про затвердження Порядку переведення жилих будинків і приміщень (квартир) у нежилі у м. Кривому Розі» (зі змінами та доповненнями), відповідно до Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 09.07.2008 року №531 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» (пунктом 11 додатку до рішення) переведено жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_3 у нежиле. Розглянувши заяву ОСОБА_1 (за довіреністю власника квартири АДРЕСА_3 ); ураховуючи наявність технічного висновку про стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення, виконаного ТОВ «Макспроект», керуючись Житловий кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 21.06.2023 року №734 внесено зміни до вищезазначеного рішення виконкому міської ради від 09.07.2008 року №531 «Про переведення жилих приміщень у нежилі», а саме, визнано таким, що втратив чинність пункт 11 додатку.

Представник позивача за первісним позовом, адвокат Демченко А.Г. під час розгляду справи позов КПТМ «Криворіжтепломережа» підтримав та наполягав на його задоволенні із зазначених вище підстав, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , заперечував щодо задоволення первісного позову, зустрічний позов ОСОБА_2 підтримав та просив задовольнити із зазначених вище підстав.

Суд, вислухавши доводи та аргументи учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, відзиви на позовні заяви та відповіді на відзив, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.

КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (надалі по тексту Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем знаходження приміщення відповідача.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 1999 року, який зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 23 червня 1999 року.

Рішенням Виконкому Криворізької міської ради №534 від 09.07.2008 переведено жилі приміщення у нежилі, серед яких й квартира АДРЕСА_3 .

Пунктом 4.3. власників приміщень зобов`язано у місячний термін укласти договори з житлово-комунальними підприємствами на постачання комунальних послуг, утримання жилих будинків і прибудинкових територій.

З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа», режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII. Індивідуальний договір згідно ч. 2 цього договору набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті Виконавця (КПТМ «Криворіжтепломережа»), розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021 року.

Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надане визначення: - індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З 05.11.2021 р. сторони (надавач послуги та споживач) керуються ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII, «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 р. № 830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 р. № 315 (зі змінами).

Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача (у відповідності до п 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», де зазначено, що житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05) які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі приміщення №3, яке вбудоване до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснював у спірний період постачання теплової енергії Відповідачу, а Відповідач отримував теплову енергію, так як нежитлове приміщення № 3 вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку.

Доказами подачі теплової енергії до приміщення яким володіє та користується Відповідач є акти подання теплоносія та припинення подання теплоносія на будинок, звіти про споживання теплової енергії тощо, що підтверджується їх копіями.

Згідно п. 11 Індивідуального договору обсяг спожитої у будинку Послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої у будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між Споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 р. № 315 (далі Методика розподілу № 315).

В п. 30 Індивідуального договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу (розподіл), визначеної відповідно до Правил надання послуги постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінетів Міністрів України від 08.09.2021 р. № 1022, та Методики розподілу № 315, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; в тому числі нарахування плати за місця загального користування (МЗК); нарахування плати на загально будинкові потреби (ЗБП), функціонування внутрішньо будинкової системи;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

Плата за абонентське обслуговування, визначається відповідно до:

1.ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VIIІ від 09.11.2017 р..

2. Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 р..

3. Постанови КМУ від 21.08.2019 р. № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування в розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг» із змінами згідно постанови КМУ від 01.09.2021 р. № 928.

Відповідно до п. п. 36, 37 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договір про надання послуги з постачання теплової енергії», споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб.

Відповідач в спірний період був власником нежитлового приміщення № 3 будинку АДРЕСА_1 , та був споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа».

Позивач свої договірні зобов`язання виконав, а саме: постачання теплоносія , передбаченого договором , проводилося не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Кривлрізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду».

Облік споживанняч теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом, за їх відсутності, що передбачено п. 5 Договору та п.п. 11,16 Індивідуального договору.

Згідно рішення Криворізької міської ради №530 від 22 жовтня 2021 року п.1.1.2 для потреб категорії «інші споживачі» Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання: за період з 25.10.2021 р. по 17.10.2023 р. тариф за 1Гкал 5065,99 грн. (з ПДВ).

Встановлено, що позивачем регулярно надавалися комунальні послуги до будинку АДРЕСА_1 , що також підтверджується актами про підключення та відключення теплоносія.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

З розрахунку наданого КПТМ «Криворіжтепломережа» підтверджений факт наявності заборгованості відповідача ОСОБА_2 за постачання теплової енергії, яка з 05.11.2021 по 23.03.2023 складає 90508,43 грн.

Таким чином, суд вважає, що обставини порушення оплати за надані послуги з централізованого опалення є доведеними повністю, внаслідок чого позивач отримав право на відшкодування заборгованості в судовому порядку, а тому вимоги первісного позову про стягнення боргу по оплаті за централізоване опалення у розмірі 90508,43 грн є доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач, пред`являючи вимоги про відшкодування заборгованості за централізоване опалення, просив, у тому числі, стягнути інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.

Так, за визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

До позову представником КПТМ «Криворіжтепломережа» надано розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, згідно з яким інфляційні втрати та 3% річних склали 4650,70 грн. та 3207,89 грн. відповідно.

Також позивачем було нараховано на суму заборгованості пеню, згідно умов Індивідуального договору (п.45) у розмірі 51,43 грн.

Вказаний розрахунок не спростований відповідачем та іншого розрахунку матеріали справи не містять, а тому суд вважає прийняти до уваги розрахунок інфляційних збитків та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період, внаслідок чого вимоги первісного позову про стягнення інфляційних збитків та 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, також є доведеними належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами, позивач посилався на те що, у квартирі АДРЕСА_3 з 2019 року офіційно зареєстрований ОСОБА_6 , 1995 року народження. Ця людина має сплачувати за послуги централізованого опалення, за відповідними тарифами для населення, а не відповідач. При цьому, доказами, що вказане нерухоме майно є житловою квартирою є:

- судовий наказ по справі №216/6662/19, яким саме з ОСОБА_7 були стягнуті кошти за користування послугами водопостачання та водовідведення;

- відповідь Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_3 з якої вбачається: «Шляхом перевірки відомостей, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, за параметром пошуку «місце розташування об`єкта будівництва та адреса - АДРЕСА_2 » повідомляємо, що інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання станом на дату відповіді не виявлено»;

- довідка КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» від 20.10.2022 згідно з якою, квартира за ОСОБА_8 , станом на 31.12.2012 і на сьогодні зареєстрована як квартира АДРЕСА_3 ;

- Рішення сесії Криворізької міської ради №2161 від 28.08.2013, яким ухвалено новий Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі. Цим порядком, Криворізька міська рада додатково встановила правило, згідно з яким: у разі невведення об`єкта бізнесу в експлуатацію протягом трьох років, рішення виконкому міської ради про переведення приміщення з житлового в нежитловий фонд втрачає чинність. А тому Рішення №531 від 09.07.2008 втратило чинність;

- відповідь Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 18.11.2022.

Разом з цим, оцінюючи надані позивачем ОСОБА_2 письмові докази, суд не погоджується з його позицією з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто, саме на власника майна, у даному випадку ОСОБА_2 , а не на іншу особу покладено тягар утримання майна, що йому належить, у тому числі й оплата послуг з централізованого опалення, тому твердження, що ОСОБА_6 , 1995 року народження, повинен сплачувати житлово-комунальні послуги є хибним.

Також, суд не бере до уваги доводи позивача ОСОБА_2 про те, що квартира АДРЕСА_3 , не була переведена в нежитлове приміщення, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, рішенням Виконкому Криворізької міської ради від 09 липня 2008 року №534 переведено жилі приміщення у нежилі, серед яких й квартира АДРЕСА_3 . При цьому, відсутність виконання будівельних робіт та проектної документації та надані позивачем письмові відповіді з Державної інспекції архітектури та містобудування України на запит ОСОБА_3 , довідка КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» від 20.10.2022, відповідь Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 18.11.2022, не є підтвердженням того, що вказана квартира дійсно знаходиться у житловому фонді за наявності рішення Виконкому Криворізької міської ради від 09 липня 2008 року №534 про переведення цієї квартири в нежитловий фонд.

Поряд з цим, з відповіді Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради від 01.12.2022 № М-1626-П/05-01-31 вбачається, що для вирішення питання щодо скасування рішення виконкому міськради «Про переведення квартир із житлового у нежитловий фонд», до виконкому Криворізької міської ради (пл. Молодіжна, 1) надається наступний пакет документів:

- заява на ім`я міського голови;

- копія або оригінал документу, що підтверджує переведення вказаного нежилого приміщення із житлового фонду (рішення виконавчого комітету);

- копії правоустановчих документів на приміщення;

-технічний висновок проектної організації, яка має відповідну ліцензію, про можливість використання нежилого приміщення, як жилого, у разі відсутності будь-якої реконструкції.

Згідно з відповіддю Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на запит ОСОБА_1 від 14.06.2023 № М-137-П/05-01-31 вбачається, що Рішення виконкому міської ради від 09.07.2008 N?531 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» приймалося у відповідності до чинного на той час Порядку, затвердженого рішенням міської ради від 24.02.2006 N?4035. «Про затвердження Порядку переведення жилих будинків і приміщень (квартир) у нежилі у м. Кривому Розі», який втратив чинність у 2008 році.

Зазначеним Порядком не визначено термінів дії рішень виконкому міської ради про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий.

Разом з тим, в місті Кривому Розі з 2008 до 2019 років діяли Порядки переведення жилих будинків і приміщень (квартир) у нежилі, затверджені рішеннями міської ради від 24.12.2008 №2926, від 28.08.2013 №2161 (втратили чинність).

На теперішній час переведення приміщень із житлового фонду в нежитловий є адміністративною послугою та здійснюється відповідно до рішення виконкому міської ради від 14.03.2018 N?122 «Про реформування адміністративних, інших публічних послуг у органах місцевого самоврядування м. Кривого Рогу».

Виключно на підставі заяви власника приміщення та відповідного пакету документів (в тому числі технічного висновку проектної організації, яка має відповідну ліцензію, про можливість використання нежилого приміщення, як жилого, у разі відсутності будь-якої реконструкції) приймається рішення виконкому міської ради про скасування пункту рішення виконкому міської ради, яким було переведено квартири із житлового фонду в нежитловий.

Скасування пункту 11 рішення виконкому міської ради від 09.07.2008 №531 «Про переведення жилих приміщень у нежилі» стосовно переведення квартири АДРЕСА_3 із житлового фонду в нежитловий під розміщення офісу не приймалося. 17.05.2023 від власника приміщення №3 житлового будинку АДРЕСА_1 надійшла заява з визначеним переліком документів. На підставі чого підготовлено проект рішення на чергове засідання в червні поточного року, яким скасується пункт 11 рішення виконкому міськради від 09.07.2008 №531 «Про переведення жилого приміщення в нежиле».

Таким чином, відомостей щодо скасування чи недійсності рішення виконкому міської ради від 09.07.2008 №531 матеріали справи не містять.

Крім цього, помилковим є посилання позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 на Рішення сесії Криворізької міської ради №2161 від 28.08.2013, яким ухвалено новий Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі, оскільки цим порядком встановлено процедуру переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі, яка діє саме з 28.08.2013, в той час, як квартиру АДРЕСА_3 переведено із житлового фонду в нежитловий під розміщення офісу на підставі рішення від 09.07.2008, тобто до ухвалення Рішення сесії Криворізької міської ради №2161.

Отже, під час розгляду справи протиправні дії постачальника теплової енергії - КПТМ «Криворіжтепломережа», не знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині та в частині зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають та, як наслідок, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання протиправними дій постачальника теплової енергії та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, з урахуванням задоволення первісного позову з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ст.ст. 1, 3, 5-8, 12-19, 23, 76, 77, 81, 89, 128, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 23.03.2023 в розмірі 90 508,43 грн. (дев`яносто тисяч п`ятсот вісім гривень 43 коп.), заборгованість за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 20.06.2023 в розмірі 705,74 грн., суму збитків від інфляції за період з січня 2023 р. по лютий 2024 р. у розмірі 4650,70 грн., 3% річних за період з 03.01.2023 р. по 29.03.2024 р. у розмірі 3207,89 грн., пеню за період з 01.08.2023 р. по 02.02.2024 р. у розмірі 51,43 грн., а разом у сумі 99124 грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», третя особа: Виконавчий комітет Криворізької міської ради про визнання протиправним дій постачальника теплової енергії та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості, стягнення моральної шкоди, завданої безпідставними вимогами відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2024 року.

Суддя Г.М. Чирський