Провадження № 2/202/2736/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, яку в подальшому уточнив, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою з 18 липня 1998 року, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року. Під час шлюбу ними був придбаний автомобіль MAZDA -3, 2007 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 . Пославшись на інформаціє сайту продажів автомобілів, середня ринкова вартість автомобіля марки MAZDA -3, 2007 року випуску, складає 190 00 грн, у зв`язку з чим відповідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст.60, ст. 70 СК України просить:

- поділити майно що є спільною власністю подружжя, стягнувши з відповідачки вартість частини автомобіля в сумі 95 000 грн.

ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом, заявила зустрічні позовні вимоги, в яких просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю, а саме:

-автомобіль марки Mazda 3 AЕ1054BО, виділивши частини автомобілю їй, а частини автомобілю ОСОБА_1 , стягнувши з неї вартість 1/4 вартості автомобіля у сумі 43250 грн.,

- стягнути з ОСОБА_1 частину від вартості проданої земельної ділянки, розміром 2,000 (два) га, кадастровий номер :01:016:0047 в розмірі 15.000 грн.,

-визнати за нею право власності на частини (або 0,0495га) земельної ділянки з кадастровим номером :08:055:0215, площею 0,099 га,

доводи своїх вимоги звела до того, що автомобіль був придбаний 25.07.2007р. та за цей час автомобіль неодноразово потрапляв у ДТП, у зв`язку з чим зазначена в позовній заяві середня ринкова вартість автомобіля є завищеною. Пославшись на оголошення з продажу автомобілів вважає середня вартість автомобіля складає 173 000 ( сто сімдесят три ) тисячі гривень.

Зауважила, що від шлюбу сторони двох дітей: неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2023 року з батька стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 15.11.2022 року і до досягнення повноліття дитиною, однак, відповідач не виконує рішення суду і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, внаслідок чого утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки за період з 30.11.2022 року по 30.09.2023 року в розмірі 65394 грн. 42 коп.

Окрім цього, син - ОСОБА_4 , кілька років хворіє на психічний розлад, у зв?язку з чим постійно перебуває під наглядом лікаря-психіатра центру психіатричної допомоги дитячому та дорослому населенню КНП « КЛШМД» ДМР, постійно приймає підтримуюче лікування, у зв`язку з чим автомобіль потрібен їй щоденно для забезпечення нормального і комфортного існування дітей , яких потрібно возити до школи, додаткових занять та лікарів.

Зважаючи на викладені обставини, вважає , що має право на збільшення частки у спільному майні, а саме на частини автомобілю марки Mazda 3, виходячи із середньої вартості автомобіля 173 000 грн.

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.11.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 2997 та посвідчений державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І .В., ОСОБА_1 було продано на користь ОСОБА_5 земельну ділянку, розміром 2,000 (два ) га , кадастровий номер :01:016:0047, за ціною 30.000 (тридцять тисяч ) грн. Земельна ділянка була набута позивачем 20 серпня 2020 року, тобто , в період шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю, у зв`язку з чим просить стягнути частину від продажу земельної ділянки у розмірі 15000 грн.

Крім того, згідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.03.2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером :08:055:0215, площею 0,099 га належить на праві власності ОСОБА_1 , яка була набута також в період шлюбу, тому просила визнати за нею право власності на частини (або 0,0495га) вказаної земельної ділянки.

Відзив на зустрічну позовну заяву не надходив, в той же час, представником первісного позивача ОСОБА_1 адвокатом Цівань Н.В. додатково надано письмові пояснення (промову), згідно яких зазначила, що позивач набув спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0:08:055:0215 внаслідок безоплатної передачі її із земель державної (комунальної) власності у 2018 році ( як учасник АТО), тому така земельна ділянка є його особистою приватною власністю.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0047, яка продана 03.11.2020 року, зазначила, що, зі слів відповідача, дана земельна ділянка теж була отримана ОСОБА_1 у власність як учасником АТО у 2019 році, тому є його особистою власністю, була продана в період шлюбу, тому не підлягає поділу; була набута після 12 червня 2012 року, тому, згідно п. 5, ч. 1 ст. 57 СК України, є особистою приватною власністю чоловіка.

Щодо збільшення частки при розподілі автомобіля заперечила, оскільки якщо позивачка посилається як на підставу збільшення частки - недостатність розміру аліментів на дітей, то таке посилання має бути обґрунтованим.

Представником первісного відповідача ОСОБА_2 адвокатом Москаленко Ю.С. додатково надано письмові пояснення, згідно яких на повному матеріальному утриманні відповідачки перебуває двоє дітей: неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в школі та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, згідно до довідки має «важкий депресивний епізод, у особистості акцентуйованної по шизоїдному типу суіцидальна спроба в анамнезі». Повноцінно працевлаштуватись він не має можливості, оскільки не може нормально спілкуватись з людьми. Зважаючи на важкий діагноз, син проходить лікування в стаціонарі кожні півроку. Лікування та забезпечення ліками потребує значних витрат. Діти потребують забезпечення їжею, ліками, одягом, відвідуванням секцій та іншими потребами, а коштів у відповідачки на це не вистачає, навіть у випадку, якби позивач повноцінно сплачував аліменти. За останні більш як два роки позивач спілкувався з донькою лише два рази. В зв`язку з тим, невиконанням рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки, з ОСОБА_1 стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 19 878 грн 50 коп. Вважає, що доведено факт усунення позивача протягом тривалого часу від виконання своїх обов?язків з утримання, догляду, лікування дітей та від обов?язку матеріального забезпечення сім?ї; виконання відповідачкою одноособово цього обов?язку, як матір?ю, ставить її у більш невигідне матеріальне становище поряд із відповідачем, у зв`язку з чим просить на збільшення частки у автомобілі.

Сторони у судове засідання не з`явилися, їх представниками подано заяви про проведення розгляду справи без їх участі, в яких вони заявлені позовні вимоги підтримали.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 18 липня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року.

За час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль MAZDA -3, 2007 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 .

Експертної оцінки вартості спірного автомобіля сторонами суду не надано та кожен з них, пославшись на оголошення з продажу авто даної марки, моделі та року випуску надали приблизну вартість MAZDA -3, 2007 року випуску - 190000 грн. первісний позивач та 173 000 грн.( з урахуванням ремонтних робіт внаслідок ушкоджень) первісний відповідач.

Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи сторонами не заявлялось.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зважаючи викладене, суд вважає, за доцільне визначити вартість спірного автомобіля як середню між наданими сторонами за результатами дослідження авторинку (190000+173000) :2=181500 грн.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України і ст. 372 ЦК України.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 4 і 5 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Положення частини п`ятої статті 71 СК України не вимагають обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616св18).

Щодо поділу автомобіля із можливістю відступлення від засад рівності часток подружжя суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, сторони мають двох спільних дітей : неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже є повнолітній.

В той же час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тривалий час хворіє на психічний розлад, у зв?язку з чим перебуває під наглядом лікаря-

психіатра центру психіатричної допомоги дитячому та дорослому населенню КНП «КЛШМ » ДМР, постійно приймає підтримуюче лікування ( а.с. 52).

Відповідно довідки (епікризу з історії хвороби № 8275/2020) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має важкий депресивний епізод, у особистості акцентуйованної по шизоїдному типу суіцидальна спроба в анамнезі ( а.с. 122-123).

Зважаючи стан здоров`я, ОСОБА_3 не має можливості повноцінного працевлаштування, у зв`язку з чим суд вважає доведеним його перебування на утриманні матері ОСОБА_2 .

Рішенням Індустріального районного суду м . Дніпропетровська від 23 березня 2023 року у справі № 202/9310/22 з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 15.11.2022 року і до досягнення повноліття дитиною.

Однак, як свідчить довідка ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання, через що виникла заборгованість по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з 30.11.2022 року по 30.09.2023 року в розмірі 65394 грн. 42 коп. (а.с. 51).

Рішенням Індустріального суду по справі № 202/21453/23 від 11.04.2024 року з ОСОБА_1 стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 19 878 грн 50 коп.( а.с. 124-129).

Відповідно ч.2, ч.3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Таким чином, судом встановлено, що після розірвання шлюбу, неповнолітня донька та повнолітній син, який має психічне захворювання, залишилися проживати із відповідачкою та, не зважаючи на наявне рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не приймає належної участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, маючи заборгованість зі сплати аліментів та відповідачка фактично сама утримує дитину та спільного непрацездатного повнолітнього сина, у зв`язку з чим, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_2 доведено факт усунення відповідача протягом тривалого часу від виконання своїх обов`язків з утримання, догляду, лікування неповнолітньої дитини та дитини, яка страждає на важкі хронічні захворювання, виконання нею одноособово цього обов`язку як матір`ю, що ставить її у більш невигідне матеріальне становище поряд із позивачем, що вказує на наявність правових підстав для застосування ч.2, ч.3 ст. 70 СК України та можливість відступлення від засади рівності часток подружжя та збільшення частки відповідачки позивачки за зустрічним позовом до частини з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги в частині поділу земельних ділянок, суд виходить з підстав набуття даних земельних ділянок ОСОБА_1 у власність.

Так, як вбачається із наданих відповідачем за зустрічним позовом земельна ділянка з кадастровим номером :08:055:0215, набута ним внаслідок безоплатної передачі її із земель державної (комунальної) власності, що підтверджується рішенням Дніпровської міської ради № 61/30 від 21.02.2018 про передачу земельних ділянок у власність громадянам учасникам антитерористичної операції ( а.с. 88-93).

В той же час, відповідно п.4.5 Договору купівлі-продажу від 03.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2997 та посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В., продавцем ОСОБА_1 стверджено, що відчужувана земельна ділянка з кадастровим номером :01:016:0047, є його особистою приватною власністю, оскільки набута в результаті реалізації права на безоплатну передачу земельних ділянок із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства і ним не укладався шлюбний договір, щодо зміни правового режиму майна (а.с58-61).

Відповідно п.5 ч.1 ст. 57 СК України земельна ділянка, набута за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України є особистою приватною власністю чоловіка.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не наведено належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідача за зустрічним позовом щодо належності йому даних земельних ділянок на праві особистої приватної власності, у зв`язку з чим вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності, стягнення грошової компенсації задоволенню не підлягають.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Про наявність інших судових витрат, зокрема на правову допомогу сторонами у заявах по суті не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69-72 СК України, ст. 372 ЦК України, ст. ст. 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги на первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення частини вартості автомобіля та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - автомобіля Mazda 3, в сумі 45375 ( сорок п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на автомобіль марки автомобіля Mazda 3, VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, залишивши автомобіль Mazda 3, VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 у власності ОСОБА_2 .

В іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, стягнення грошової компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Маринін