Провадження № 2/591/1995/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,
У жовтні 2024 року представник позивача адвокат Яковенко Є.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що сторони з 05 листопада 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. На даний час спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують з лютого 2022 року. Неповнолітня донька ОСОБА_4 проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні спільної неповнолітньої дитини не приймає. Син сторін досяг повноліття, але з 01 вересня 2023 року навчається в Сумському державному університеті на денній формі навчання, термін закінчення навчання до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня звернення з даною заявою до суду і до досягнення сином повноліття, залишити проживати доньку разом з матір`ю. Стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі частини від усіх його видів доходів до припинення ним навчання, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення ним двадцяти трьох років.
В заяві представник позивача позов підтримав із зазначених підстав, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано.
Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Ухвалою суду від 31.10.2024 року відкрито спрощене провадження, справу призначено до судового розгляду на 09.12.2024. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 05 листопада 2005 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції відділі, актовий запис № 1816, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).
Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з вимогами ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. підтримання позивачкою позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12).
Із копії свідоцтв про народження вбачається, що батьком дітей є ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Доказів, які спростовують вказані обставини відповідачем не подано.
Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 16 жовтня 2024 року.
Вирішуючи вимогу позивача про залишення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дітей. Т
Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.
Зазначене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 18 липня 2022 року у справі № 405/4659/21 (провадження № 61-5775св22). Тому наявні підстави для залишення місця проживання неповнолітьної доньки сторін з матір`ю.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання суд зазначає наступне.
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 10.10.2024 позивач зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.6).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 10.10.2024 син ОСОБА_5 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.14).
На даний час син сторін є повнолітнім. З 01.09.2023 року є здобувачем освіти освітнього ступеня магістр 2 курсу Навчально-наукового медичного інституту очної (денної) форми здобуття освіти Сумського державного університету. Навчається за рахунок коштів держзамовлення, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2029 (а.с.8-16) .
Наведені обставини не заперечувались та не оспорювались сторонами.
За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Як передбачено статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання сина як на повнолітню дитину на період навчання, буде розумним, достатнім і відповідатиме його інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб.
Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 16 жовтня 2024 року, та на час його навчання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу, підлягає стягненню з відповідача.
В зв`язку із тим, що за вимогою про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273,280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 листопада 2005 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції відділі, актовий запис № 1816.
Неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16 жовтня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період його навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16 жовтня 2024 року та до закінчення навчання 30 червня 2029 року, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 20.12.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко