СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21249/14-ц

пр. № 2/759/6/24

05 листопада 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі Шило М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» (м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.13/2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), 3-тя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014 р. представник позивача Пономаренко Є.О. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вказаним позовом, у якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2 шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмета іпотеки у власність, визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно, виселити та зняти з реєстрації місця проживання та перебування відповідача та інших осіб, зобов`язати відповідача передати позивачу правовстановлюючі документи, ключі. В обгрунтування вимог вказує на укладення 16.08.2005 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 договору про надання споживчого кредиту №9-5G/08-2005МК відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 55000 дол.США та який зобов`язувалась повернути в строк до 16.08.2012 р. або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 16.08.2005 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №9-5G/08-2005МК, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 . У зв`язку із порушенням позичальником умов кредитного договору, виникла заборгованість у розмірі 50085,21 дол.США, а тому позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Журибеди О.М. від 19.01.2015 року було відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Журибеди О.М. від 15.06.2015 р. провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 10.08.2015 р. в порядку повторно автоматизованого розподілу справ між суддями цивільну справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 09.09.2015 р. провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 13.06.2017 р. провадження у справі відновлено.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 25.10.2017 р. провадження у справі зупинено.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 05.11.2020 р. в порядку повторно автоматизованого розподілу справ між суддями цивільну справу прийнято до свого провадження.

08.02.2021 р. представником ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" подано заяву про зміну предмету позову - звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №9-5G/08-2005МК від 16.08.2005 р. шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

08.02.2021 р. із заявою про заміну сторони позивача його правонаступником звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо".

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 22.05.2023 р. провадження у справі зупинено, питання про заміну сторони правонаступником судом не вирішено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.06.2023 р. суддею Єросовою І.Ю. цивільну справу прийнято до свого провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, поновлено провадження у справі, призначено у справі судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2024 р. виправлено описку в ухвалі від 09.06.2023 р.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2024 р. замінено сторону позивача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо». Провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 759/19941/20 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та у цивільній справі № 759/17204/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки недійсним.

12.02.2024 р. від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування вказує, що заборгованість нею погашена, а виконавче провадження закрито.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2024 р. відновлено провадження у справі у зв`язку з необхідністю вирішення клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі або вирішенням справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своює заявою від 12.04.2024 р. просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Клопотання про закриття провадження у справі підтримує.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Желтухін Є.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

Суддя, зважаючи на наявність у матеріалах справи достатньої кількості доказів, враховуючи розумні строки розгляду справи, вважає за можливо здійснити судовий розгляд за відсутності учасників справи, керуючись такою можливістю передбаченою п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

І. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 16.08.2005 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання поновлювальної кредитної лінії №9-5G/08-2005МК відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 55000 дол.США та який зобов`язувалась повернути в строк до 16.08.2012 р. або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом.

Згідно п.1.3.1 договору, за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 13% річних.

Згідно п. 2.1. договору, у забезпечення виконання зобов`язань за даним договором банком прийнято: іпотеку нерухомості (квартиру АДРЕСА_2 ).

Згідно п.5.7 договору, у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту та плати за кредит стягнути х позичальника суму боргу в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення.

16.08.2005 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , що є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 згідно договору про надання поновлювальної кредитної лінії №9-5G/08-2005МК від 16.08.2005 р., укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. За вказаним договором іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 . За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки на дату укладення цього договору становить 435956,40 грн.

Згідно п.1.2. договору, іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_2 за договором про надання поновлювальної кредитної лінії №9-5G/08-2005МК від 16.08.2005 р.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 08.02.2011 р. (справа №2-440) позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором від 16.08.2005 р. у розмірі 31800,12 дол.США, заборгованість по процентах 9751,49 дол.США, 4797,58 дол.США пені за прострочення сплати процентів, 9541,26 дол.США пені за прострочення повернення кредиту, а всього 55880,45 дол.США, що за курсом НБУ становить 442008,75 грн. та 1820 грн. судових витрат, а всього стягнути 443828,75 грн. (т.2, а.с.7). Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.10.2012 року (т.2, а.с. 64).

У подальшому 08.12.2011 р. ПАТ «Укрсиббанк» відступив право вимоги за кредитами, у тому числі за договором про надання поновлювальної кредитної лінії №9-5G/08-2005МК від 16.08.2005 р.ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р., актом прийому-передачі документації.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 21.06.2016 р. (ун.№759/3647/15-ц) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк», Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, відмовлено.

08.02.2012 р. постановою державного виконавця виконавчої служби Дніпровського управління юстиції відкрито виконавче провадження №31225018 за виконавчим листом №2-440 від 27.04.2011 р., виданим Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 443828,75 грн.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.09.2020 р. за квартирою АДРЕСА_2 16.08.2005 р. ПН КМНО Тверською І.В. зареєстровано обтяження на підставі договору іпотеки. 10.06.2020 р. на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва у справі ун.№759/3031/16-ц зареєстровано арешт нерухомого майна.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року ун.№759/3031/16-ц позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Визнано частково недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, який був укладений між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк", в частині відступлення права грошової вимоги за договором про надання поновлюваної кредитної лінії N F9-5G9/08-2005МК від 16.08.2005 року, що був укладений між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 21.12.2021 р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 рок скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "УкрСиббанк", Акціонерного товариства "Дельта Банк" правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальність Фінансова компанія "Інвест-Кредо", треті особи: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальність Фінансова компанія "Інвест-Кредо" про визнання частково недійсним договорів купівлі-продажу права вимоги - відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2023 р. (ун.№759/19941/20) позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним залишено без розгляду.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2023 р. (ун. № 759/17204/20) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», треті особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки недійсним - відмовлено.

22.12.2023 р. постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Єзерською А.М. закінчено виконавче провадження №31225018 за виконавчим листом №2-440 від 27.04.2011 р., виданим Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 443828,75 грн. у зв`язку із сплатою боргу, виконавчого збору та судових витра в повному обсязі.

Щодо клопотання третьої особи про закриття провадження у справі.

Третя особа ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування вказує, що заборгованість нею погашена, а виконавче провадження закрито.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, предмет позову, склад учасників справи, підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - відсутні.

ІІ. Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, за змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Окремим видом застави є іпотека (стаття 575 ЦК України).

За приписами статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення.

Також відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року N 898-IV "Про іпотеку" (надалі - Закону про іпотеку), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідне регулювання наведено також у статті 593 ЦК України.

Як вказує Велика Палата Верховного суду у постанові від 18.09.2018 р. № 921/107/15-г/16, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

У даному ж випадку основне зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором припинено, про свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі повною сплатою заборгованості.

Отже, у разі якщо обов`язок боржника за основним зобов`язанням відсутній у зв`язку з його припиненням, тоді виключаються підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, як похідного зобов`язання, з метою недопущення подвійного стягнення відповідних сум заборгованості.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідне клопотання третьої особи про закриття провадження, до якого долучено докази закінчення виконавчого провадження, подано до суду 12.02.2024 р. (т.2, а.с. 127). Представник позивача 26.06.2024 р. ознайомився з матеріалами даної цивільної справи (т.2, а.с.161). Від того часу і до моменту ухвалення судом рішення представник позивача заперечень, доказів оскарження дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження не надав. У судові засідання не з`являвся.

За п.6 ст. 3 ЦК України добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, і підлягає обов`язковому застосуванню як норма прямої дії.

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - поп bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2020 року у справі «Чернов проти України» констатовано порушення ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тим, що заявника двічі було притягнуто до суду та покарано за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, у випадку задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки за грошовим зобов`язанням, виконаним боржником у ході виконавчого провадження та за результатами якого сплачено заборгованість в повному обсязі, матиме наслідком подвійне притягнення особи до цивільно-правової відповідальності за одним і тим же зобов`язанням, що є порушення конституційно-правових та міжнародно-правових норм.

З огляду на наявність судового рішення про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, доказів виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. . 6-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» (м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.13/2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), 3-тя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова