Справа № 643/4771/24
Провадження № 2-п/643/122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова, ухваленим 11 липня 2024 року у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Стягнуто з солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2021 по 31.12.2021 у розмірі 7532,46 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 17 575,06 грн., з яких: 7834,85 грн. за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2022 по 31.10.2023; 499,80 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії з період з 01.06.2022 по 31.10.2023; 8288,97 грн. за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2017 по 31.10.2023; 289,68 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води з період з 01.06.2022 по 31.10.2023; 499,36 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.10.2023; 162,40 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання за період з 01.07.2022 по 31.10.2023; інфляційні втрати в сумі 203,80 грн; 3% річних в сумі 80,55 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в розмірі 3028 грн.

19.12.2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій остання просить скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкові від 11.07.2024 року, посилаючись на те, що їй не було повідомлено про розгляд справи, вона не отримувала ані позовної заяви, ані судових повідомлень про необхідність явки до суду. Тому не змогла скористатися своїми процесуальними правами подати відзив на позовну заяву. Також зазначила, що вона не є власником квартири з 22.03.2021 року, та не була там зареєстрована.

Приписами ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачено, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 284 ЦПК України чітко визначено порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, заяви про перегляд заочного рішення ставка судового розміру складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Водночас, згідно фіскального чеку, відповідачем ОСОБА_1 за подачу заяви про перегляд заочного рішення сплачено судовий збір у розмірі 151, 40 грн., що менше на 454,20 грн. від належного до сплати розміру.

Таким чином, відповідачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 454,20 грн. та надати суду докази про його сплату.

Зважаючи на викладене, та відсутність правових підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, їй слід доплатити судовий збір у розмірі 454,20 грн. та надати суду підтверджуючі документи про сплату.

Крім того, відповідно вимог ч. 4 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів.

Проте, і ці вимоги відповідачем ОСОБА_1 не виконані.

Відповідно до п. 8 ст. 286 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що в разі подання позовної заяви без додержання вимог до її форми та змісту, суддя протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Вимоги щодо змісту та форми заяви про перегляд заочного рішення визначені статтею 285 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення заяви без руху задля забезпечення заявнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки заяви, що забезпечує можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення заявником недоліків заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст. 185, 285 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - О.О. Олійник