Провадження № 2/638/1884/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі

головуючої судді Штих Т.В.,

за участю секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні питання про можливість прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному майні подружжя та стягнення коштів до спільного розгляду із первісним позовом представника ОСОБА_2 адвоката Орла Володимира Васильовича, до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та поділу майна подружжя,-

встановив:

В провадженні суду перебувають матеріали справи за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Орла В. В. до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 01.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.10.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному майні подружжя та стягнення коштів, у якій позивач за зустрічним позовом просить:

-Визначити частку ОСОБА_1 в спільному майні подружжя, а саме у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 55,5 кв. м., у розмірі 84/100;

-Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 25 000 доларів США.

До зустрічної заяви позивач за зустрічним позовом додав заяву про відстрочення сплати судового збору. В обгрунтування заяви вказував, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України його фінансовий стан погіршився майже у двічі, крім того в серпні цього року його син ОСОБА_3 прийняв рішення проживати разом з батьком, розмір щомісячної плати за навчання становить 5 100 грн..

Вислухавши доводи учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до частин першої, третьої ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

При цьому, п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України (в ред. 2005 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в ред. 2005 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження своїх доводів позивачем за зустрічним позовом надано довідку № 331 від 05.09.2023 про те, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 7А класі Спеціалізованої економіко-правової школи І-ІІІ ступенів вищого навчального закладу Харківський гуманітарний університет «Народна українська академія», однак доказів спільного проживання зі своїм сином, доказів, які підтверджують вартість навчання та доказів оплати за навчання сина не долучає. Також позивач за зустрічним позовом долучив скріншот з сайту Пенсійного фонду України з кого можна побачити, що сума заробітньої плати (доходу) в межах максимальної величини, на яку нараховується ЄСВ станом на 13.09.2023 становить 70 300.00. За таких обставин, суд вважає, що стороною позивача не надано належних доказів спільного проживання з сином, оплати його навчання на момент подачі позовної заяви та неможливості сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

При цьому, згідно із положеннями частини другої статті 12 ЦПК України усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, відмова позивачу у задоволенні необґрунтованого клопотання про відстрочення сплати судового збору, як це передбачено законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Необхідно зазначити, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати будуть стягнуті з відповідача на користь позивача.

За таких обставин клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору в порядку, регламентованому ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не підлягає задоволенню.

Представником позивача ціна зустрічного позову вказана як 25 000 доларів США, не зазначивши її розмір у гривневому еквіваленті на момент подачі позову.

Згідно з вимогами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2023 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Так як позивачем за зустрічним позовом не вказано ціну позову у гривневому еквіваленті, суд позбавлений можливості зазначити точну суму, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях ст. 175, 177, 318 ЦПК України, тому суддя залишає її без руху.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному майні подружжя та стягнення коштів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу за зустрічним позовом усунути недоліки поданої заяви у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху в повному обсязі.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. В. ШТИХ