БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/23/24
Справа № 356/730/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача

за зустрічним позовом Ландишевої С.М.

представника відповідача

за зустрічним позовом Вак О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Вак Ольги Володимирівни про зупинення провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування.

23.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Вак О.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтоване тим, предметом розгляду даної справи є визначення розміру частки ОСОБА_1 у спадковому майні його померлих батьків, яким є нежитлова будівля загальною площею 56,20 кв.м., що входить до складу домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності загальною площею 345,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 та її представник вважають, що розгляд даної справи підлягає зупиненню виходячи з такого. В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває справа № 356/547/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, предметом розгляду якої: встановлення факту спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по 24 грудня 2011 року, визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності, що розташоване по АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_2 право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частину домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності, що розташоване по АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 1/6 частину домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності, що розташоване по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 зауважує у клопотанні, що предметом розгляду справи № 356/730/23 є нежитлова будівля загальною площею 56,20 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , яка не існує ані як самостійного об`єкту нерухомого майна, ані як якоїсь відокремленої частини. Як вбачається і із позову ОСОБА_1 , і із позову ОСОБА_2 , саме на місці розташування нежитлової будівлі загальною площею 56,20 кв.м. було збудовано домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності загальною площею 345,00 кв.м. І віднесення чи не віднесення первинного об`єкту нерухомості до складу спільного майна подружжя, і відповідно встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_1 права на спадкування саме цієї частки, вирішується в межах саме розгляду цивільної справи №356/547/24. (сторінка 3 абзац 2(обставини, що підлягають доведенню) позовної заяви ОСОБА_2 )

Вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_3 у даній справі безпосередньо залежить від вирішення питання про обсяг спадкової маси в межах цивільної справи № 356/547/24, в якій вирішується питання щодо визнання права власності на 1/2 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. За наявними доказами в межах цієї справи неможливо встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Визнання в справі №356/547/24 майна спільним майном подружжя, здійснить виключення його зі складу спадкової маси та визнання права власності вплине на вирішення позовних вимог в справі № 356/730/23, в якій ОСОБА_1 просить поділити це майно між сторонами.

У клопотанні окремо вказано, що в межах розгляду справи № 356/547/24 ОСОБА_1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі, з огляду на об`єктивну неможливість розгляду до моменту завершення розгляду справи №356/730/23. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 15 жовтня 2024 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено. Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року ухвалу Березанського міського суду Київської області від 15 жовтня 2024 року було скасовано.

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Вак О.В. підтримала клопотання з підстав, у ньому викладених.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Ландишева С.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання вказавши, що не існує жодних об`єктивних обставин, які б унеможливлювали розгляд даної справи, на обов`язкову наявність яких неодноразово у своїй практиці вказував і Верховний Суд. Окрім цього зазначила, що ОСОБА_2 була ініціатором первісного позову у цій справі і через пів року після відкриття провадження звернулася до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду, яку суд задовольнив, однак через деякий час знову звернулася до суду із позовом із майже аналогічними позовними вимогами, зокрема і до ОСОБА_1 . Також вказувала, що ОСОБА_1 гарантовано у ст. 6 ЄКПЛ право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку, тому зупинення провадження у справі порушить його право на судовий захист.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позицію свого представника підтримав у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників справи, ознайомившись з клопотанням та додатками до нього, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.04.2024 було задоволено заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Вак Ольги Володимирівни про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування. Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності - залишено без розгляду.

Як вбачається з копії ухвали Київського апеляційного суду від 19.12.2024, копії позовної заяви від 01.08.2024 та довідки про набрання судовим рішенням законної сили ОСОБА_2 реалізувала своє право на звернення до суду, подавши 01.08.2024 позов до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Інших обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду справи № 356/730/23, окрім наявності справи № 356/547/24 на розгляді суду, суду доведено не було

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на розгляд справи упродовж розумного строку, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. При цьому Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Водночас ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, неодноразово наголошував, що право на доступ до правосуддя, закріплене у ст. 6 Конвенції, не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою.

Відтак, на переконання суду зупинення провадження у справі № 356/730/23 до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме справи № 356/547/24, недоцільне та зможе призвести до порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Матеріали справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 251, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Вак Ольги Володимирівни про зупинення провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Дудар