Справа № 152/1236/23
Провадження № 22-ц/801/126/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 рокуСправа № 152/1236/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року, ухвалене у складі судді Роздорожної А. Г. в приміщенні суду в м. Шаргород, повний текст рішення складено 23.10.2023 року, -

в с т а н о в и в :

4.09.2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом (вх. № 4939) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.06.2019 року станом на 3.07.2023 року у розмірі 92310,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12.06.2019 року.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, станом на 3.07.2023 року заборгованість за тілом кредиту відповідача становить 92310,84 грн. Звернення банку про повернення кредиту відповідач ігнорує, що і стало підставою для подання позову.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк» подано засобами поштового зв`язку 22.11.2023 року апеляційну скаргу (вх. №10044 від 28.11.2023 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було досліджено механізм отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Тому місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не був ознайомлений із зазначеними вище документами банку.

Відповідач здійснив отримання банківських послуг проекту «Monobank» шляхом верифікації очно на точці видачі картки. 12.06.2019 року відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає позивач за договором про надання банківських послуг «Monobank» на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер.

Між сторонами було укладено у встановлений законом спосіб договір, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставлення ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

Відповідно до виписки про рух коштів, баланс на кінець періоду складає (мінус) 52310,84 грн. Тобто, сама заборгованість складає 92310,84 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту та суму овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус -52310,84 грн). Отже, сума коштів, яка не повернута відповідачем банку складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 40000 грн та овердрафту 52310,84 грн та становить загалом 92310,84 грн.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором боржником не надано.

Також суд першої інстанції допустив порушення вимог частини четвертої статті 264 ЦПК України застосувавши правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2019 року у справі № 342/180/17, оскільки правовідносини у даній справі є іншими ніж у справі № 342/180/17.

Одночасно з апеляційною скаргою АТ «Універсал Банк» подано виписку про рух коштів по карті.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, з огляду на встановлені у справі обставини, дійшов висновку про прийняття виписки про рух коштів подану позивачем до суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 7.04.2021 року в справі № 279/11692/15-ц (провадження № 61-1233св19) зазначено, що «тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову у їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні».

Обмеження у можливості надання доказів до суду апеляційної інстанції переслідує не мету створення перешкод у поповненні доказової бази у справі, а, навпаки, має на меті забезпечення максимально повного подання доказів шляхом підвищення активності осіб, які беруть участь у справі, при її розгляді у суді першої інстанції та відповідальність за свої дії в процесі захисту права.

Проте зазначене слід відрізняти від випадків, коли в особи, яка надає нові докази до апеляційного суду, відсутні недобросовісність дій.

При цьому процес судового доказування є цілісною системою. Тому недопущення у деяких випадках доказу з формальних підстав руйнує цю систему.

Принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства покладають певні права та обов`язки на кожного учасника справи. Зокрема, встановлено, що банк до позовної заяви надав повний перелік документів та доказів, які, на його думку, підтверджували позовні вимоги, у тому числі розрахунок заборгованості /а. с. 9-10/. Районний суд не звернув увагу, що жодних заперечень відповідача проти позову не було. Кожному суб`єктивному праву особи кореспондує юридичний обов`язок іншої особи. Ці два елементи правовідносин не можуть існувати один без одного.

Виписка по рахунку є документом, який підтверджує факт перерахування коштів на рахунок позичальника і має виключне значення для правильного вирішення цієї справи, а тому врахування судом апеляційної інстанції та взяття до уваги виписки по рахунку на підтвердження інформації, наведеної у розрахунку заборгованості, що був наданий в суд першої інстанції, є правильним (постанова ВС від 21.07.2021 року по справі № 344/11813/14-ц, постанова ВС від 7.04.2022 року по справі № 640/3075/17).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні правові підстави для прийняття виписки про рух коштів, поданої АТ «Універсал Банк» до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «Універсал Банк» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року. Надіслано відповідачу копію апеляційної скарги, роз`яснено йому право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів заявнику) у 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Зазначену ухвалу та копію апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» надіслано апеляційним судом відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ) /а. с. 43/.

Надіслані судом відповідачу документи були повернуті відділенням поштового зв`язку «Укрпошта» з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» /а. с. 102-129/.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не находив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

АТ «Універсал Банк» подано апеляційну скаргу на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року у справі з ціною позову 92310.84 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268400 грн).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

12.06.2019 року відповідач заповнив анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач шляхом підписання вказаної анкети повідомив також, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник у мобільному додатку /а. с. 11/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.06.2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , станом на 3.07.2023 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 92310,84 грн /а. с.4, 9-10/.

До позовної заяви АТ «Універсал Банк» додано також витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank /а. с. 12-24/, витяг з Тарифів за карткою Monobank /а. с. 25-26/, паспорт споживчого кредиту чорної карти monobank /а. с. 27-29/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки представником позивача на підтвердження позовних вимог до позову додано лише розрахунок заборгованості за договором б/н від 12.06.2019 року станом на 3.07.2023 року, без виписки про рух коштів по рахунку. Сам по собі такий розрахунок заборгованості, який виконувався працівником позивача, не може слугувати доказом виникнення та існування між банком та ОСОБА_1 кредитних відносин. Тільки виписка по рахунку може містити точну інформацію про заборгованість по тілу кредиту та по процентах, а також про суми погашення відповідачем кредитної заборгованості.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У справі встановлено, що 12.06.2019 року відповідач заповнив анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач шляхом підписання вказаної анкети повідомив також, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (пункт 2, 3 анкети-заяви).

У пункті 6 анкети-заяви зазначено, що клієнт просить вважати його власноручний підпис або його аналоги обов`язковим при операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. З цією метою клієнт засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП) у мобільному додатку для засвідчення його дій. Клієнт вважає, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Клієнт підтверджує, що всі наступні правочини (у т. ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП.

Клієнт підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (пункт 9 анкети-заяви).

У анкеті-заяві зазначено, що клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 /а. с. 3 зворот/.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 3.09.2015 року (далі Закону № 675-VIII) пропозиція укласти електронний договорів (оферту) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозицію укласти договорі є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України).

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закон № 675-VIII).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону № 675-VIII передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У підписаній анкеті-заяві відповідач зазначив, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (пункт 6 анкети-заяви).

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифів за карткою Monobank, шляхом проставлення відповідачем електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

Клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомитися із чинною редакцією Умов і Правил, що розташовані за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою використання умов договору з урахуванням можливих змін до нього (пункт 4 розділу 1 Умов і Правил).

Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджено, зокрема та не виключно (пункт 4.3 розділу 1 Умов і правил) проведенням клієнтом банківських операцій, отримання банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів.

Відповідно до виписки про рух коштів /а. с. 115-127/, клієнтом було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів та інше). Відповідач надав свою згоду із змінами, доповненнями до договору про надання банківських послуг від 12.06.2019 року.

Відповідачу був доступний кредитний ліміт для послуги «Розстрочка» згідно умов яких, є можливість придбати товар розбивши оплату за нього на відповідну кількість платежів.

Договір розстрочки оформлюється у мобільному додатку «Monobank» та затверджується електронним цифровим підписом. Відповідно до умов користування розстрочкою та для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу по розстрочці списується в овердрафт.

АТ «Універсал Банк» зазначає про те, що відповідачем було у загальній сукупності оформлено 23 заяви по сервісу «Розстрочка», які були доступні клієнту в межах кредитного ліміту для сервісу «Рострочка» /а. с. 66 зворот/.

Відповідно до виписки про рух коштів, баланс на кінець періоду складає (мінус) -52310,84 грн. Тобто, сама заборгованість складає 92310,84 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту та суму овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус -52310,84 грн). Отже, сума коштів, яка не повернута відповідачем банку складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 40000 грн та овердрафту 52310,84 грн та становить загалом 92310,84 грн.

Овердрафт (перевитрата по рахунку) це поновлювана форма кредитування, яка дає змогу клієнтові банку знімати гроші зі свого банківського рахунку чи картки, перевищуючи їхній баланс, тобто залазити в мінус.

АТ «Універсал Банк» зазначає про те, що овердрафт (мінус) виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці.

Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме : відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами (п.п.4.23 розділу 2 Умов і правил).

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено розмір заборгованості відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.06.2019 року станом на 3.07.2023 року у розмірі 92310,84 грн.

Розмір заборгованості підтверджується випискою та розрахунком заборгованості, копією анкети-заяви від 12.06.2019 року.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі про відмову в задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог, за відсутності заперечень відповідача факту отримання кредиту та його погашення, оспорення розрахунку заборгованості, дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог, фактично не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав та не роз`яснив їм їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (аналогічні висновки містяться у постанові ВС від 5.10.2021 року по справі № 755/16464/20).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 142 ЦПК України).

Відповідно до підпункту б, в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, серед-іншого, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що позовна заява підлягає задоволенню з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2684 грн /а. с. 1/ та за подання апеляційної скарги в сумі 4026 грн. /а. с. 114/.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.06.2019 року станом на 3.07.2023 року у розмірі 92310 (дев`яносто дві тисячі триста десять) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні та за подання апеляційної скарги в сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. П. Рибчинський

С. К. Медвецький