Справа № 203/6246/24
Провадження № 2/0203/2208/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська через систему «Електронний суд» з вищезазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача 36 250 доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024, цивільну справу №203/6246/24, провадження №2/0203/2208/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 04.11.2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, через підсистему «Електронний суд» 05.11.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 , за результатами якого отримано відповідь №887195 від 05.11.2024, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 05.11.2024 зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради стосовно реєстрації місця проживання відповідача.

06 грудня 2024 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вих. №02.3-25/1576 від 19.11.2024, відповідно до якої, згідно реєстру територіальної громади відомості щодо реєстрації місці проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території міста Дніпра відсутні.

11.12.2024 ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку із недодержанням вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не наданням суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На виконання вказаної ухвали 13.12.2024 представником позивача подано через систему «Електронний суд» до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, на підтвердження чого надані відповідні докази. Окрім того, у позивача є боргові зобов`язання перед АТ «Універсал Банк» у сумі 35 416, 96 грн, на підтвердження чого надана виписка про рух коштів по картковому рахунку від 25.10.2024.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтованість заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України та частини першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або якщо позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони, фізичної або юридичної особи при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Таким чином, законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, Закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з ч. 3 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження майнового стану позивача ОСОБА_1 до клопотання про звільнення від сплати судового збору долучена інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.12.2024 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року, згідно якої загальний розмір доходу становить 20 291, 60 грн.

Таким чином 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній 2023 календарний рік становить 1014, 58 грн.

При цьому, зазначені представником позивача у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження докази не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої позовної заяви судовим збором.

Наведені представником позивача доводи не дають достатніх підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи майновий стан позивача та інші обставини, викладені в обґрунтування клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника позивача шляхом зменшення розміру належних до сплати судових витрат до 5 відсотків розміру річного доходу позивача. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1014, 58 грн.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 133, 136, 175, 177, 185, 260 ЦПК У країни, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшити суму судового збору, який підлягає сплаті за подання позовної заяви, до 5 відсотків річного доходу ОСОБА_1 за 2023 рік до 1014, 58 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя І.В. Іваницька