Справа № 185/3138/24
Провадження № 2/185/2423/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Іжболдіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановив:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування свого позову зазначив, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0158. 30 жовтня 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки на 49 років і який було зареєстровано 31.10.2013 року Павлоградським міськрайонним управлінням юстиції Дніпропетровської області. Відповідач орендну плату за весь час користування земельною ділянкою позивача жодного разу не сплатив, тому позивач просить розірвати договір оренди.

Відповідач позов не визнав, посилався на те, що орендна плата за користування земельною ділянкою була сплачена за весь час повністю про що свідчить розписка від 01.06.2007 року, складена позивачем.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що надана відповідачем розписка ніяким чином не стосується спірного договору оренди, а відповідачем не надано суду жодних доказів сплати орендної плати за спірним договором від 30.10.2013 року.

Представник відповідача наполягав на тому, що орендна плата сплачена повністю за 49 років користування земельною ділянкою про що свідчить розписка позивача та копія договору від 01.06.2007 року, а тому підстав для задоволення позову немає.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0158 належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №094109.

З договору оренди земельної ділянки від 30.10.2013 року, укладеного між сторонами вбачається, що позивач надав, а відповідач прийняв зазначену вище земельну ділянку в оренду строком на 49 років. Зазначений договір був зареєстрований 31.10.2013 року Павлоградським міськрайонним управлінням юстиції Дніпропетровської області про що свідчить відповідна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Розділом «Орендна плата» спірного договору від 30.10.2013 року передбачений порядок оплати орендної плати. Так, відповідно умов спірного договору орендна плата вноситься щорічно з 01 серпня по 31 грудня.

Предметом даного спору є правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.10.2013 року.

Відповідачем не надано суду жодних доказів сплати орендної плати за договором оренди від 30.10.2013 року.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» (надалі - Закон) На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 32 Закону На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 25 Закону Орендар земельної ділянки зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Земельний кодекс України в ст. 141 передбачає, що Підставами припинення права користування земельною ділянкою є: д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Договір було укладено і проведено державну реєстрацію в 2013 році і сплата орендної плати передбачена щорічно, тому можна твердити про систематичну несплату орендної плати.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не було надано суду жодних доказів сплати орендної плати за спірним договором, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, а договір слід розірвати.

Доводи відповідача про те, що ним було сплачено орендну плату за весь час користування земельною ділянкою суд вважає безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Надана відповідачем розписка та копія договору оренди земельної ділянки хоча і стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки, але не відносяться до спірних правовідносин, якими є правовідносини сторін за договором оренди від 30.10.2013 року, а не від 01.06.2007 року. Крім того, надана розписка датована часом раніше ніж спірний договір на 6 років, не містить точних про розмір орендної плати; суд позбавлений можливості перевірити чи відповідає сплачена сума умовам спірного договору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідачем була сплачена орендна плата за користування земельною ділянкою саме на підставі спірного договору оренди від 30.10.2013 року, а доводи представника відповідача ґрунтуються на припущеннях, що надана копія розписки від 01.06.2007 року має відношення до спірного договору. Інші доводи відповідача ґрунтуються на його власному тлумаченні норм діючого законодавства та правовідносин між сторонами та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4,050 га, кадастровий номер :01:001:0158, укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , інше речове право за яким зареєстровано 31.10.2013, номер запису про інше речове право 3232302.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст виготовлено 25 грудня 2024 року.

Суддя М. М. Перекопський