Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Бердніченко О.П.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Божок М.І.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів після досягнення вісімнадцяти років,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів після досягнення вісімнадцяти років.

Позовна заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 продовжує навчання в Полтавському базовому медичному фаховому коледжі на денній формі навчання. Проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка є пенсіонером за вислугою років, та перебуває на її утриманні. Його батьком є ОСОБА_2 - пенсіонер за вислугою років, який зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. На даний час ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги для забезпечення свого проживання та навчання.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі 3000,00 гривень після досягнення ним вісімнадцяти років, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 23 років.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 (а.с.66-69).

22 серпня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не в змозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень. На даний час він є пенсіонером і отримує пенсію за вислугою років у середньому розмірі 3405,41 гривень, що підтверджується довідкою про доходи. В разі стягнення аліментів, у нього залишиться лише 405,00 гривень на існування, лікування. Крім того, наразі ОСОБА_2 проживає разом зі своїми батьками: матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 . Батькам потрібна постійна турбота і допомога, оскільки матір є особою з інвалідністю ІІ групи (непрацездатна), батько має гіпертонічну хворобу, йому встановлено кардіостимулятор, а тому протипоказані навантаження. Через стан здоров`я батьків та здійснення постійного догляду за ними відповідач позбавлений можливості влаштуватися на роботу і отримувати додатковий дохід, крім пенсії.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 прохав суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

05 вересня 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не надав достатніх відомостей про відсутність інших доходів, крім пенсійних виплат. Довідка про розмір пенсії від 13.08.2024 року, на яку посилається відповідач, містить лише інформацію про розмір виплаченої пенсії за період з 01.02.2024 по 31.07.2024, а не нарахований, оскільки до 17.07.2024 року з ОСОБА_2 , як платника аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , здійснювалися відрахування в розмірі 25 % від будь-якого доходу відповідача.

У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до довідки Біївецького старостинського округу Обухівського району Київської області № 08-14/1-59 від 16.08.2024, ОСОБА_2 дійсно постійно проживає, але не зареєстрований в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки також постійно проживають за вказаною адресою, але не зареєстровані. Однак у тексті відзиву відповідач зазначає адресу фактичного місця проживання АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_1 . При цьому, у відомостях про результати езофагогастродуеденоскопії № 47832, дата обстеження 11.09.2023, на які посилається відповідач, теж зазначена адреса проживання АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_1 . З огляду на це, надані відповідачем докази про фактичне місце проживання разом з батьками не відповідає дійсності.

Крім того, відповідач не надає документального підтвердження здійснення догляду за батьками, тобто відсутній один з наступних документів: 1) довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ; 2) документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд, визначені постановою КМУ № 859 від 23.09.2020 року «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі»; 3) акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, виданий відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання осіб, які потребують постійного догляду. Тому надані відповідачем виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 151866/100553/21, МСЕК серія КИО-І № 172552, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 11.05.2001 року, достоверение серия НОМЕР_2 , не підтверджують потребу батьків ОСОБА_2 у постійного догляді.

Також відповідач не надав відомості про відсутність інших осіб, які за законом зобов`язані утримувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Позивачу відомо, що ОСОБА_2 має рідну сестру ОСОБА_7 , 1978 року народження, яка має обов`язок доглядати за своїми батьками.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бердніченко О.П. у судовому засіданні позов підтримала та прохала задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Божок М.І. в судовому засіданні позов не визнали та прохали відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом установлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває на її утриманні (а.с.11-12).

ОСОБА_1 навчається в Полтавському базовому медичному фаховому коледжі на 3 курсі відділення лікувальної справи. Термін навчання: з 01.09.2021 по 30.06.2025. Форма начання: денна, регіональне замовлення. Наказ про зарахування № 323 від 27.07.2021 року. Стипендію не отримує (а.с.6,131).

З характеристики з місця навчання від 04.05.2023 року вбачається, що в 2021 році ОСОБА_1 вступив до Полтавського базового медичного фахового коледжу Полтавської обласної ради на відділення лікувальної справи. За період навчання виявив себе як здобувач освіти середнього та високого розумового потенціалу зі здатністю до самовдосконалення та самореалізації. Має хороший фізичний і розумовий розвиток, середній рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Здобувач освіти надає перевагу предметам гуманітарного циклу, має широкий кругозір, любить читати. Вміє висловлювати власну думку усно та письмово, доводити її, демонструючи при цьому багатий словниковий запас. Мовлення виразне, емоційне. Ярослав має добре розвинуту довільну увагу, вільно переключається з одного виду діяльності на інший, вміє зосереджуватись на суттєвих фактах, вміє їх розподіляти. Програмний матеріал засвоює швидко, ґрунтовно. Швидко запам`ятовує навчальний матеріал і легко його відтворює. Вміє відрізняти істотні та другорядні ознаки предметів та явищ, має розвинену уяву. Активний, працелюбний, врівноважений, вихований, чуйний, користується авторитетом серед одногрупників. На критику з боку викладачів та одногрупників реагує адекватно (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У постанові від 16 лютого 2022 року по справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є повнолітнім, навчається на денній формі навчання на контрактній основі, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання.

На період навчання ОСОБА_3 в інтересах сина ОСОБА_1 уклала 30.08.2021 року договір найму житла в студентському гуртожитку Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва. Цей договір вступає в дію з дати його підписання і є чинним до 31 грудня 2025 року (а.с.7).

Плата за проживання в гуртожитку вноситься безготівково, одноразово, помісячно. Розмір оплати на день укладання Договору згідно кошторису складає 500,00 гривень. При зміні вартості плати за житло та надані послуги, їх оплата проводиться за новими тарифами з часу таких змін, доведених на загальних зборах мешканців гуртожитку, без переукладання Договору (п. 5.1-5.3 Договору).

У ОСОБА_1 наявний хронічний алергічний риніт та йому призначено лікування, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста від 26.08.2020 року та 11.12.2024 року (а.с.132,134).

На підтвердження щомісячних фактичних витрат на утримання та навчання ОСОБА_1 суду надано документ у вигляді таблиці, складеної стороною позивача, з якої вбачається, що витрати на транспорт, білети на автобус; гуртожиток; мийні засоби, прання; гігієнічні засоби; стрижку; одяг, взуття, білизну; поповнення мобільного зв`язку; харчування; лікування; медичний одяг; канцтовари становлять 7500,00 гривень на місяць (а.с.129).

Однак обчислений стороною позивача розмір витрат на утримання та навчання ОСОБА_1 на суму 7500,00 гривень у місяць не підтверджений документально, зокрема, суду не надано квитанцій про оплату таких витрат.

Суд враховує, що матір ОСОБА_3 є пенсіонером за вислугою років (а.с.9).

Відповідно до довідки про доходи № 3779 8975 3342 0713, виданої відділом обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) від 09.07.2024 року № 1350, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Кобеляцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року складає 13630,00 гривень (а.с.8).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та війського збору станом на 19.11.2024 № 1613-24-04055, за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року ОСОБА_3 отримувала заробітну плату від Центру надання соціальних послуг Кобеляцької міської ради та КНП «Кобеляцька міська лікарня» в розмірі від 8779,54 до 13946,82 гривень (а.с.130,137).

При цьому, ОСОБА_3 має певні захворювання та їй призначено відповідні рекомендації щодо лікування, про що свідчить консультаційний висновок спеціаліста від 10.12.2024 року (а.с.133).

Суд також бере до уваги, що батько ОСОБА_2 є пенсіонером за вислугою років по лінії МВС України. Має певні захворювання (а.с.40-41,43).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 посилався на те, що на даний час проживає разом зі своїми батьками: матір`ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 , яким потрібна постійна турбота і допомога, оскільки матір є особою з інвалідністю ІІ групи (непрацездатна), батько має гіпертонічну хворобу, йому встановлено кардіостимулятор, а тому відповідач позбавлений можливості влаштуватися на роботу і отримувати додатковий дохід, крім пенсії (а.с.44-49).

Проте, судом установлено, що ОСОБА_2 має рідну сестру ОСОБА_7 , яка теж зобов`язана доглядати за своїми непрацездатними батьками. Відповідачем не спростовано, що його рідна сестра не має можливості утримувати батьків. Крім того, відповідачем не надано документів, зокрема квитанцій, на підтвердження понесених ним витрат на лікування батьків, а також не надано відомості про розмір їх пенсії.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та війського збору від 27.09.2024 року № 1036-2024-0002451, за період з 2 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року відсутня інформація про доходи ОСОБА_2 (а.с.84).

Відповідно до довідки про доходи № 7888 2889 7080 2885, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Київській області та отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року складає 21048,64 гривень (а.с.42).

Згідно листа Головного управління ПФУ в Київській області від 11.11.2024 року № 1000-0805-7/177783, станом на 10.11.2024 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Київській області як отримувач пенсії за вислугу років по лінії МВС відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Сума пенсії ОСОБА_2 нарахованої та виплаченої за період з 01.04.2023 року по 31.08.2024 року складає 84317,11 гривень (а.с.122).

На підставі викладеного вище, з урахуванням того, що стягнення аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 , який продовжує навчання, є одним із способів захисту його інтересів, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, та зважаючи, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей на період навчання є спільним обов`язком, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, виходячи з нарахованої та виплаченої за період з 01.04.2023 року по 31.08.2024 року ОСОБА_2 пенсії в сумі 84317,11 гривень та в липні 2024 року - 4174,37 гривень.

Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, за загальним правилом, стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів 17.07.2024 року в день свого народження, аліменти прохав стягувати після досягнення 18 років, суд присуджує аліменти з 18.07.2024 року і до припинення навчання ОСОБА_1 , але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, в справах про стягнення аліментів.

Оскільки при поданні позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів після досягнення вісімнадцяти років - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, починаючи з 18 липня 2024 року, щомісяця і до припинення навчання сином, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Право на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , припиняється у разі припинення ним навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_3 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя