Р І Ш Е Н Н Я (З А О Ч Н Е)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., секретаря Сейко Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради Дубравської Олени Ігорівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В :

29.10.2024 представник позивача Дубравська О.І. звернулася до суду в інтересах КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в сумі 50283,37 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що квартира АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, споживачем якого є ОСОБА_1 .

З 01.11.2019 року по 01.10.2024 року відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 50283,37 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 30.10.2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

Відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовіе засідання призначене на 24.12.2024 не з`явився, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Вся поштова кореспонденція, що направлена позивачу в тому числі і судові повістки-повідомлення повернулися до суду, згідно довідки Укрпошти причина повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою»

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини справи та відповідно них визначено правовідносини між сторонами.

Квартира АДРЕСА_1 , фактично забезпечується послугами з централізованого опалення, постачання теплової енргії, що надаються Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради за тарифами, що вказані в довідці (а.с. 3) проте, письмовий договір на надання послуг з теплопостачання між сторонами не надано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355336122 від 22.11.2023 року 1/1 частини квартири АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №1179 від 20.07.2023, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Силін С.В. (а.с. 6)

Згідно п 4.5 договору купівлі-продажу №1179 від 20.07.2023 саме продавець - ОСОБА_2 зобов язався в строк до 01 серпня 2023 року сплатити заборгованність з комунальних послуг та звільнити квартиру від речей і передати її Покупцю - ОСОБА_1

Позивач стверджує, що у період з 01.11.2019 року по 01.10.2024 року відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 50283,37 грн. (а.с. 4-5).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до положень статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії на площу 62,30 кв.м, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, та на вказану адресу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , нарахування здійснюється на 1 особу.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача зазначає, що у відповідача ОСОБА_1 , за період з 01.11.2019 року по 01.10.2024 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, в розмірі 50283,37 грн., доказів на спростування наявності якої відповідачем надано не було.

Проте, відповідно до договору купівлі-продажу №1179 від 20.07.2023, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Силіним С.В., квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 з 20.07.2023 року.

Таку ж інформацію містить і інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355336122 від 22.11.2023 року, зокрема, що 1/1 частини квартири АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу №1179 від 20.07.2023, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Силін С.В. (а.с. 6)

При цьому суд встановив, що згідно п 4.5 договору купівлі-продажу №1179 від 20.07.2023 саме продавець квартири - ОСОБА_2 зобов язався в строк до 01 серпня 2023 року сплатити заборгованність з комунальних послуг та звільнити квартиру від речей і передати її Покупцю - ОСОБА_1 .

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

П. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Разом з цим матеріали цивільної справи не містять договору укладеного між сторонами.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що відсутність між сторонами письмового договору щодо послуг з теплопостачання не впливає на правильність вирішення спору, оскільки положеннями статей 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов`язок власника (наймача) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі такий висновок зробив Верховний суд у постанові від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц.

Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі №757/29813/17-ц).

Таким чином, обов`язок утримання житлових приміщень, в тому числі оплату послуг з централізованого опалення покладається на власників майна незалежно від місця проживання власника.

Таким чином, оскільки відповідач, забезпечувався послугами з централізованого опалення та враховуючи, що позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з 20.07.2023 року по 01.10.2024 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та можливість їх задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача- 11493,51 грн, а саме:

- за абонентське обслуговування з 20.07.2024 по 01.09.2024 - 435,66 грн ( 11.78 грн за період з 20.07.2023 по 31.07.2023 та по 30,28 грн за період з 01.08.2024 по 01.09.2024 - 423,92 грн)

- нарахування на площу 63,20 кв.2 за період з 01.10.2023 по березень 2024 року -11057,85 рн

Щодо стягнення заборгованності за період з 01.11.2019 по 19.07.2023.

За клопотанням сторони позивача було витребувано договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 .

Суд встановив, що до 19.07.2023 включно власником квартири був - ОСОБА_2 .

Згідно п 4.5 договору купівлі-продажу №1179 від 20.07.2023 саме продавець квартири - ОСОБА_2 зобов язався в строк до 01 серпня 2023 року сплатити заборгованність з комунальних послуг та звільнити квартиру від речей і передати її Покупцю - ОСОБА_1 .

Так, відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Представник відповдача 16.12.2024 подав клопотання про розгляд справи без його участі та клопотання про залучення в якості співвідповідача продавця квартири - ОСОБА_2 не заявляв.

Суд же самостійно не уповноважений залучати до розгляду справи співвідповідачів,це виключно право сторони позивача

Отже, в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованності в період з 01.11.2019 по 19.07.2023 включно з ОСОБА_1 - відмовити, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, що не позбавляє права на звернення до суду з позовом до належного відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 692,12 грн. (11493,51 грн. / 50283,37 грн. х 3028 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідаа.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 141, 263- 265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача, що діє в інтересах Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради - Дубравської Олени Ігорівни до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська, 48, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 20.07.2023 по 01.10.2024 у розмірі 11493 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто три) гривні 51 копійку.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (місцезнаходження за адресою: 10014, м.Житомир, вул. Київська, 48, ) судовий збір в сумі 692 (шістсот дев`яносто дві) гривні 12 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено відповідачами шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Cуддя В. М. Шкиря