Справа № 303/69/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Райко Василь Васильович на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2024 року, ухвалене суддею Полянчук Б.І. в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У січні 2024 року ТОВ «Інвестохіллс Веста» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивує тим, що між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 07.08.2008 укладений кредитний договір №0479/08/26-Nv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 51 000,00 доларів США зі сплатою 14 % річних. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 23.12.2009 стягнуто з ОСОБА_1 476 498,30 грн. заборгованості за кредитним договором, 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Зазначене рішення суду досі не виконане.

26.03.2019 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0479/08/26-Nv. У відповідності до ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.07.2020 замінено стягувача у справі №2-3889/09 на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Таким чином, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Банк Форум» втратив такі права.

Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 08.12.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 85 239,90 грн., з яких: нараховані 3% річних 17 349,76 грн.; втрати від інфляції 67 890,14 грн. Товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» 3% та інфляційні втрати у розмірі 85 239,90 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09 квітня 2024 року позов було задоволено частково.

Суд мотивував своє рішення тим, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23.12.2009 досі не виконане. ТОВ «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за договором законно та пред`явило позов в межах строку позовної давності. Суд посилався на п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, де передбачено, що у період дії правового режиму воєнного стану перебіг строків позовної давності не обчислюється та зупиняється на строк дії такого стану.

Суд погодився з розрахунками наданими позивачем, стягнув 85 239,90 грн в рахунок 3% річних та інфляційних втрат, а також 5 000 грн із зявлених 20 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, сплачений судовий збір 2 684 грн.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Райко В.В., подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині стягнутої суми заборгованості.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїх доводах посилається на те, що судом першої інстанції при обрахуванні строку згідно якого слід проводити нарахування помилився та вийшов за межі трирічного терміну обрахувавши нарахування в строк три роки і 17 днів.

Зазначає, що відповідачка не змогла правильно зробити свій розрахунок індексу інфляції та 3% річних, оскільки докази направлення позовної заяви до суду не надані.

Тому, просить змінити суму нарахування індексу інфляції та 3% річних нарахованих з 01.01.2021 по 23.02.2022 з 85 239,90 грн на 79 159,88 грн, оскільки нарахування з 26.12.2020 по 31.12.2020 не повинно бути враховане, оскільки таке становить менше 15 календарних днів, а отже не рахується як місяць за який слід проводити нарахування згідно Постанови ВС на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

ТОВ «Інвестохіллс Веста» подало письмові пояснення, в яких зазначає, що з рішенням суду першої інстанції погоджується та вважає його законним та обґрунтованим.

Вважає, що твердження відповідачки щодо дати подачі позову, дати розрахунку, дати реєстрації позовної заяви є надмірним формалізмом і не мають ніякого значення.

Щодо доводів відповідачки, які стосуються нарахувань за лютий 2022 року та грудень 2023 року, то такі не спростовують твердження суду першої інстанції зазначені в рішенні.

У дане судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку з`явилась ОСОБА_2 , яка представляє позивача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.

Райко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у січні 2024 року ТОВ «Інвестохіллс Веста» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

07.08.2008 між відповідачем та АКБ «Форум» укладено кредитний договір №0479/08/26-Nv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 51000,00 доларів США зі сплатою 14 процентів річних і строком повернення до 06.08.2019 року (а.с. 5-6).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2009 у справі № 2-3889/09 позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0479/08/26- Nv в сумі 476498,30 гривень (а.с. 6).

На виконання вищезазначеного рішення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 22.01.2010 видано виконавчий лист (а.с. 7).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.07.2020 замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у справі № 2-3889/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0479/08/26-Nv від 07 серпня 2008 року (а.с. 7-8).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за період з 08.12.2020 по 23.02.2022 станом на 08.12.2023 по сплаті інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України становить 67 890,14 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами в гривнях становить 17 349,76 грн., а разом 85 239,90 грн. (а.с. 4).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (положення статті 611 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми заборгованості з 85 239,90 грн на 79 159,88 грн, оскільки вважає, що судом першої інстанції при обрахуванні строку згідно якого слід проводити нарахування помилився та вийшов за межі трирічного терміну обрахувавши нарахування в строк три роки і 17 днів.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало позовну заяву на пошту 26.12.2023, тому, згідно ч. 6 ст. 124 ЦПК України така вважається поданою в день саме подання на пошту, а не отримання судом 03.01.2024.

Суд першої інстанції дійшов до правильних висновків щодо не пропущеного Товариством строку, оскільки строк обраховується з 27.12.2020 по 26.12.2023, тобто до моменту звернення до суду з відповідним позовом.

Так само суд правильно посилається на розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та зазначає, що перебіг позовної давності не обчислюється з 24.02.2022, тобто з моменту введення в Україні правового режиму воєнного стану.

Згідно з пунктом 18 ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, на час дії воєнного стану нарахування неустойки(штрафу, пені) не проводиться. Тому, проценти підлягають нарахуванню за період з 27.12.2020 по 23.02.2022.

Нарахування відсотків в 2020 році становить 476 498,30 х 3% = 14 294,95 грн : 366 днів = 39,06 грн х 5 днів = 195,30 грн.

Нарахування відсотків в 2021 році становить - 476 498,30 х 3% = 14 294,95 грн : 365 днів = 39,16 грн х 365 днів = 14 294,95 грн.

Нарахування відсотків в 2022 році становить - 476 498,30 х 3% = 14 294,95 грн : 365 днів = 39,16 грн х 54 дні = 2 114,64 грн.

Всього за період з 27.12.2020 по 23.02.2022 сума становить 16 604,89(195,30 + 14 294,95 + 2 114,64).

Щодо індексу інфляції, то із суми 476 498,30 грн за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 такий становить 113,2%.

Тобто, інфляційні втрати становлять: 476 498,30 х 113,2% = 539 396,07 грн 476 498,30 = 62 897,77 грн.

Загалом інфляційні втрати та 3% річних становлять суму 79 502,66 грн. (62 897,77 грн. + 16 604,89 грн.).

Таким чином, апеляційний суд приходить до обґрунтованих висновків щодо зміни рішення суду першої інстанції в частині стягуваної суми інфляційних втрат та 3% річних з 85 239,90 на суму 79 502,66 грн.

Щодо судового збору.

Судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги на 93,27% із заявленої позовної вимоги (79 502,66 грн. х 100 : 85 239,90 грн), а відмовлено лише в частині 6,73%, що становить суму 5 736,64 (85 239,90 х 6,73%) гривень.

Судовий збір в апеляційній інстанції становив суму 4026,00 грн. (2 684 х 150%).

Оскільки, апеляційну скаргу задоволено частково то відповідно до цього на користь держави підлягає стягненню лише сума 270,95 грн. (4026,00 х 6,73%).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 376, 381-384, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Райко Василь Васильович, задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2024 року змінити, зменшивши зазначену в абзаці другому резолютивної частини рішення суму індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми у розмірі з 85 239,90 гривень на сума 79 502,66 гривні.

У решті розміру позовної вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестохіллс Веста», на користь держави судові витрати у розмірі 270,95 гривень, судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: