Справа № 182/5622/24
Провадження № 2/0182/3231/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.12.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності на спадщину.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , яка за життя залишила заповіт від 14.11.2012 року, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, та все що буде належить на час її смерті, заповідала їй. Вона своєчасно звернулась до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї бабусі, ОСОБА_2 08 лютого 2024 року приватний нотаріус Демченко Т.М. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки у праві спільної власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавиці на праві приватної власності: 1/2 частка -на підставі свідоцтва про право власності, зареєстрованого КП НМБТІ 12.11.1999 року за реєстровим №16, та 1/4 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 05 листопада 1999 року за реєстровим № 2366, зареєстрованого КП НМБТІ 12.11.1999 року за реєстровим № 16. Житловий будинок, згідно технічного паспорта ТІ01:1188-2597-0293-5928 від 11.10.2023 року, має технічні характеристики: житловий будинок (літ.А), загальною площею - 53,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., літня кухня (літ.Б), сарай (літ.В), вбиральня (літ.Г), сарай (літ.Д), підвал (літ.Ж), спорудження 1-4, І. При оформленні зазначеної спадщини, їй повідомили, що 1/4 частка у праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить її батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і зазначену частку їй потрібно оформити окремо, звернувшись з заявою до нотаріуса. Раніше, після смерті свого батька ОСОБА_3 вона вже зверталась з заявою про прийняття спадщини, але їй повідомили, що того не потрібно робити, так як на момент смерті батька з ним була зареєстрована його мати ОСОБА_2 і вона, відповідно, фактично зазначену спадщину прийняла після смерті свого сина, однак, за життя не встигла оформити. Окрім цього, приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В. повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась і надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому, на підставі викладеного, змушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який складається з: житлового будинку (літ.А), загальною площею - 53,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), сараю (літ.Д), підвалу (літ.Ж), споруджень 1-4, І, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично прийняла вказану спадщину за законом після смерті свого сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, однак, своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, при цьому, на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка позивачці доводиться бабусею. За час свого життя померла розпорядилась належним їй майном та 14.11.2012 року склала заповіт, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, та все що буде належать на час її смерті, заповідала ОСОБА_1 . Приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. 08 лютого 2024 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки у праві спільної власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на праві приватної власності: 1/2 частка - на підставі свідоцтва про право власності, зареєстрованого КП НМБТІ 12.11.1999 року за реєстровим № 16, та 1/4 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 05 листопада 1999 року за реєстровим № 2366, зареєстрованого КП НМБТІ 12.11.1999 року за реєстровим № 16. Як вбачається з матеріалів справи, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину позивачці було відмовлено з тієї причини, що 1/4 частка у праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить батькові позивачки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, ОСОБА_1 після смерті свого батька, у відповідності до вимог чинного законодавства, вже зверталась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В. та отримала роз`яснення, що її батько на час смерті проживав з ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла фактично.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що ОСОБА_2 була зареєстрована з ОСОБА_3 за однією адресою, що підтверджується довідкою про склад родини та домовою книгою, і спадщину прийняла фактично. Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вищевказані обставини для позивачки створюють незручності та позбавлення останньої права на спадкове майно, що дає суду підстави для прийняття рішення про визнання позовних вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради, про визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який складається з: житлового будинку (літ.А), загальною площею - 53,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., літньої кухні (літ.Б), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), сараю (літ.Д), підвалу (літ.Ж), споруджень 1-4, І, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка фактично прийняла вказану спадщину за законом після смерті свого сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал