Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8294/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Трагнюк В.Р., за участі секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Заявлену вимогу мотивує тим, що 20 березня 2014 року заявник ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2024 року (справа №№299/957/24) шлюб укладений між заявником та заінтересованою особою розірвано, визначено місце проживання дитини разом з батьком.

Мати дитини самоусунулася від виховання та утримання своєї дитини, зв`язків з малолітнім сином не підтримує, а заявник є єдиним піклувальником малолітньої дитини, здійснює за сином постійний догляд, якого він потребує. Фактично він самостійно виховує малолітню дитину.

Ініціатива звернення із заявою до суду обумовлена виключно безвідповідальною поведінкою матері дитини, оскільки заявник не має інших важелів впливу на поведінку матері дитини у розрізі виконання батьківських обов`язків, а тому відповідно потребує судового захисту. Вирішення питань, порушених у даній заяві, не обмежує заінтересовану особу у подальшому здійсненні її прав та обов`язків щодо власної дитини.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно заявнику для захисту прав та інтересів дитини.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задоволити (а.с.19).

Заінтересована особа у судове засідання не з"явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності проти заявленої вимоги не заперечує (а.с.18).

Суд встановив такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2024 року (справа №№299/957/24) шлюб укладений між заявником та заінтересованою особою розірвано, визначено місце проживання дитини разом з батьком (а.с.12-14).

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини необхідно для захисту прав та інтересів дитини.

Обставини самостійного виховання, які встановлені рішення Виноградівського районного суду від 08.04.2024 року (справа №299/957/24) не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та знаходиться на утриманні, вихованні їх батька - заявника ОСОБА_1 (а.с.15).

Заявник є єдиною особою, що самостійно виховує та утримує малолітнього/неповнолітнього сина, здійснює за ними постійний догляд, створює умови для належного розвитку дитини, оздоровлення та належного відпочинку.

Фактично заявник самостійно виховує та утримує малолітню дитину.

За змістом ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктом 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини не суперечить законодавству і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та має для заявника юридичне значення.

З огляду на вищевказане суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, і на думку суду такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому, відповідно до ст.315 ЦПК України, дані вимоги слід задовольнити. Заявником належними та допустимими доказами доданими до справи підтверджено факт проживання біля нього та повне утримання і виховання своїх неповнолітніх дітей ним одноособово, відповідно заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись 10, 12, 13, 18, 81, 206, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.12.2024 року.

Головуючий В. Р. Трагнюк