Справа № 372/1895/24
Провадження № 2-1258/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судового засідання Куник О.В., представника позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" на свою користь 22 048,5 грн., з яких: - 21389,05 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого; - 1069,45 грн. відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_4 на свою користь ОСОБА_2 115000,0 грн., з яких: - 100000,0 грн. відшкодування завданої моральної шкоди; - 15 000,00 грн. витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 15.10.2023 о 19 год. 20 хв. у м. Обухів Київської області по вул. Київська, водій ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Вказані обставини встановлені постановою Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 року по справі №372/5526/23, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 12.01.2024 ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до ТДВ «СГ «Оберіг» (про відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням. В березні місяці 2024 року зателефонувавши на гарячу лінію вищезазначеної страхової компанії, позивачу стало відомо зі слів оператора, що йому буде відмовлено у виплаті, оскільки «звернення в лікарню через місяць після самої події». Під час ДТП ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження і був вимушений прожити пронизливий біль та дискомфорт в місцях ураження. Також був вимушений витрачати свій час та кошти на проведення операції та реабілітацію. В момент ДТП позивач отримав сильний стрес, що значно ускладнює життя, як Позивача, так і його родини. Враховуючи, що завдана шкода Позивачу не було відшкодовано добровільно, у останнього виникає право на звернення до суду.

12.04.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження, призначено у справі судове засідання.

26.12.2024 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «ОБЕРІГ» про відшкодування шкоди - закрито у зв`язку із відмовою від позову в цій частині.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Судом встановлено, що 15.10.2023 року о 19 год. 20 хв. у м. Обухів Київської області по вул. Київська, водій ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Volvo S60» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

За вказаним фактом СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області відомості було внесено до ЄРДР за №0002587 від 20.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та проводилось досудове розслідування.

29.03.2024 слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Гапоньком О.М. було прийнято рішення про закриття зазначеного кримінального провадження, на підставі п. 4 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення. В постанові слідчим було зазначено, що постановою судді Обухівського районного суду Київської області Кравченка М.В. було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини встановлені постановою Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2023 року по справі №372/5526/23, згідно якої ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позовна вимога позивача до Товариства з додатковою відповідальністю «ОБЕРІГ» про відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана внаслідок вчинення ОСОБА_4 правопорушення, в розмірі 22048,5 грн. судом не розглядається, так як позивач відмовився від неї.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у зниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України «моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила, за наявності її вини».

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди

Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до п.9 ч.2 ст.16 ЦК України, є відшкодування моральної шкоди, що полягає у моїх душевних стражданнях, які я зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна. Верховний суд України у Постанові Пленуму №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зазнає, що право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Позивач зазначав, що під час ДТП ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження і був вимушений прожити пронизливий біль та дискомфорт в місцях ураження. Також був вимушений витрачати свій час та кошти на проведення операції та реабілітацію. В момент ДТП позивач отримав сильний стрес, що значно ускладнює життя, як Позивача, так і його родини. На сьогоднішній день позивач пересувається за допомогою милиць, що суттєво ускладнює його звичний спосіб життя.

Позивач також зазначив, що дані обставини призвели до душевних страждань, які виразились у поганому сні, постійному нервовому напруженні та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_4 щодо нього.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд також враховує, що відповідач зазнав тілесних ушкоджень, поніс витрати на відновлення та операційні втручання, здійснив розрахунок за завдану матеріальну шкоду, є особою похилого віку, джерелом доходів є пенсія по інвалідності та заробітна плата в розмірі 10 000 грн. Вказані обставини відповідач просив врахувати при визначенні розміру моральної шкоди, не заперечуючи при цьому факт її завдання позивачеві.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 53 000,00 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 27 червня 2018 р. у справі № 826/1216/16, відповідно до якого склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі.

Тому суд вважає за можливе стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 частину судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. як пропорційну до задоволеної частини вимог.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 12-13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, яка завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 53 000 грн., частину судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., а всього 60 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька