УХВАЛА

02 лютого 2024 року

місто Київ

справа № 367/1686/22

провадження № 61-828ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний центр» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний центр» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та період до працевлаштування, зобов`язання здійснити працевлаштування та внести запис до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий медичний госпіталь» (далі - НВМКЦ «ГВКГ») про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за період працевлаштування, зобов`язання здійснити працевлаштування та внести запис до трудової книжки.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано НВМКЦ «ГВКГ» працевлаштувати ОСОБА_1 та стягнуто на її користь з відповідача середню заробітну плату за період до працевлаштування, але не більше як за три місяці з дати закінчення строкового трудового договору в розмірі 50 484,20 грн, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 190 286,60 грн.

Зобов`язано НВМКЦ «ГВКГ» внести до трудової книжки ОСОБА_1 про її звільнення на підставі наказу № 28 від 28 лютого 2022 року у зв`язку з закінченням строкового трудового договору.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу НВМКЦ «ГВКГ» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року задоволено частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року у частині стягнення з НВМКЦ «ГВКГ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 190 286,60 грн скасовано та ухвалено в цій часині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області

від 07 лютого 2023 року залишено без змін.

15 січня 2024 року засобами поштового зв`язку представник НВМКЦ «ГВКГ» - Небожук В. Д. подав касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 367/1686/22.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Безпосередньо в касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

НВМКЦ «ГВКГ» реалізував своє право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ірпінський міський суд Київської області в ухвалі від 16 червня 2022 року про відкриття провадження у справі, діючи в межах своїх повноважень, визнав справу № 367/1686/22 малозначною, як справу незначної складності.

Верховний Суд погоджується із висновком міського суду про те, що справа № 367/1686/22 є малозначною, як справа незначної складності, що не належить до справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа № 367/1686/22 є малозначною, ухвалене в ній рішення може бути оскаржено в касаційному порядку виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а крім того справа має виняткове значення для НВМКЦ «ГВКГ».

Натомість колегією суддів не встановлено фундаментального значення розглядуваної справи для формування єдиної правозастосовчої практики, а виняткове значення справи для особи, яка подає скаргу не доведено.

Оскаржене судове рішення ухвалене за результатами встановлення обставин конкретної справи та оцінки судами, в межах своїх повноважень, наданих сторонами доказів.

Ухвалюючи оскаржені судові рішення, суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 була звільнена з роботи під час вагітності.

НВМКЦ «ГВКГ» мав можливість доводити свої заперечення проти позову в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору та забезпечили розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом, однак встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Незгода відповідача із оскаржуваними судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; відповідач реалізував своє право на апеляційний перегляд; наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Національному військово-медичному клінічному центру «Головний військовий клінічний центр» строк на касаційне оскарження рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року в справі № 367/1686/22.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний центр» на рішення Ірпінського міського суду Київської області

від 07 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 04 грудня 2023 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников