У Х В А Л А

24 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у місті Кривому Розі

встановив:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у місті Кривому Розі.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2024 року матеріали вказаної справи були передані в провадження судді Борис О.Н.

Вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку. передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом. За змістом ст.185 ЦПК України у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обов`язковості судових рішень є обов`язковою для позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України наслідки, пов`язані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

У зв`язку із зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у цивільній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Також, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. При цьому, зміст позовних вимог це певна форма захисту, за яким позивач звертається до суду. По суті, зміст позовних вимог є відображенням прохальної частини позовної заяви.

Статтями 3, 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі наймачу та членам його сім`ї квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у межах визначеної норми. При цьому, до членів сім`ї наймача включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства ЖКГ України від 16.12.2009 року №396, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Згідно з пунктом 18 Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Так, в позовній заяві позивач просить суд встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 в період часу з 20 лютого 1998 року по 27 серпня 1998 року та з 10 червня 2000 року по 11 листопада 2002 року без реєстрації.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21.05.2024 року він вирішив приватизувати кімнати 131-132 буд. АДРЕСА_2 та з цією метою звернувся з відповідною заявою до орану приватизації виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про передачу ОСОБА_1 у приватну власність вищевказаної квартири, яка перебуває в комунальній власності Криворізької міської територіальної громади, на що отримав відмову у зв`язку із наданням неповного пакету документів, а саме документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 20 лютого 1998 року по 27 серпня 1998 року та з 10 червня 2000 року по 11 листопада 2002 року.

На підтвердження вказаного позивач додав до позову копію Рішення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 547 від 10.06.2024 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у передачі у приватну власність житла, яке перебуває в комунальній власності Криворізької міської територіальної громади й розташоване в Покровському районі, а саме кімнат за адресою: АДРЕСА_3 , 132, у зв`язку з наданням неповного пакету документів, а саме: документа, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за періоди з 20.02.1998 по 27.08.1998 та з 10.06.2000 по 11.11.2002 роки.

Таким чином, вказане рішення не містить відомостей про відмову позивачу в оформленні приватизації житла саме через не підтвердження факту проживання його за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20.02.1998 по 27.08.1998 та з 10.06.2000 по 11.11.2002 роки без реєстрації.

Окрім того, відмова органу приватизації у передачі позивачу у приватну власність житла була саме на підставі подання неповного пакету документів в частині не надання документа, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за вищевказані періоди.

При цьому суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту права та предмет позову суперечить меті позову. Окрім того, не зазначено як встановлення вказаного факту матиме для позивача юридичне значення та правові наслідки для вирішення питань, обумовлених обставинами справи.

Окрім того, позивач вказує, що ним було вичерпано усі необхідні заходи для вирішення вказаного питання у досудовому порядку, однак з матеріалів позовної заяви не вбачається дій щодо оскарження рішення органу приватизації.

На підставі викладеного, позивачу слід конкретизувати мету звернення до суду, виходячи з обставин справи та наявних доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір в розмірі встановленому цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, позивачем до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору при подачі позовної заяви додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 20 від 30.10.2024 на суму 605,60 грн та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 20 від 18.12.2024 на суму 605,60 грн.

Разом з тим судом встановлено, що долучена квитанція від 30.10.2024 року на суму 605,60 грн позивачем ОСОБА_1 раніше була додана до позовної заяви у цивільній справі № 212/10787/24, яку позивач подавав до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Судовий збір у розмірі 605,60 грн, сплачений за подання вказаної позовної заяви зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, врахований у вказаній справі № 212/10787/24.

Відтак, позивачем не сплачено у повному обсязі судовий збір за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у місті Кривому Розі у цивільній справі № 212/12371/24.

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що неможливість використання документа про сплату судового збору, який подавався до первинної позовної заяви, яку суд повернув позивачу, не обмежує та не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була йому повернута.

Згідно пп.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу слід доплати судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір підлягає сплати за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Покр.р/22030101;

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37988155;

Банк отримувача: Казначейство України;

Код банку отримувача: (МФО) 899998;

Рахунок отримувача: UA0004648;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу: *;101;___(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу (назва суду, де розглядається справа).

Суд звертає увагу, що недотримання вищевказаних вимог є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, позовна заява не містить підтверджень викладених фактичних обставин справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, а також позов подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Таким чином, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі позивачу необхідно надати до суду виправлену позовну заяву та належні, достатні та допустимі докази, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України, на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у місті Кривому Розі слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, повідомивши, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у місті Кривому Розі залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 24 грудня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис