Провадження № 2/625/134/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» в особі його представника Сторожишиної О.О. звернулося до Коломацького районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №F94.13073.004944727, укладеним між його сторонами 21 лютого 2019 року, у розмірі 54455 гривень 07 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 19891 гривня 04 копійки; заборгованості по відсоткам в сумі 10661 гривня 84 копійки; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 23902 гривні 19 копійок.

Крім того позивач просив суд стягнути із відповідача на користь позивача усі понесені ним судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що 21 лютого 2019 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) шляхом його підписання укладено кредитний договір за №F 94.13073.004944727, за умовами якого позичальнику надано грошові кошти в сумі 24792 гривень 00 копійок строком на 30 місяців з встановленою процентною ставкою у розмірі 16,5% річних, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з Графіком платежів. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, шляхом надання позичальнику кредиту у розмірі, відповідно до умов договору, а відповідачка всупереч умов кредитного договору не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, обумовлений у договорі, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання.

Також представник позивача вказав, що підписанням кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладання договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), а також підтвердив свою обізнаність про Умови і Тарифи Банку.

Крім того у позовній заяві представник позивача обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що 25 липня 2023 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», назва якого 25 березня 2024 року внаслідок відповідної державної реєстрації змінена на ТОВ «СВЕА ФІНАНС», укладений договір факторингу за №01.02-31/23, за умовами якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 , яка отримані в кредит грошові кошти не повернула та не сплатила інших платежів, передбачених умовами договору, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 54455 гривень 07 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 19891 гривня 04 копійки; заборгованості по відсоткам в сумі 10661 гривня 84 копійки; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 23902 гривні 19 копійок, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до суду із позовом.

Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 05 грудня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, водночас у поданій 20 листопада 2024 року до суду позовній заяві представник позивача Сторожишин О.О. просила справу розглядати без участі представника ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.87, 90).

Причини неявки відповідачка суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило, у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк вона не подала до суду відзив на позовну заяву.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас відповідно до частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відповідачка своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направила, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подала, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, які містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Так частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

21 лютого 2019 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений кредитний договір за №F 94.13073.004944727, який підписано особисто відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 11-14).

У пунктах 1.1 - 1.4 договору сторони дійшли згоди, що банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 24792 гривні 00 копійок, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Банк надає кредит у день підписання договору строком на 30 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківській поточний рахунок позичальника.

За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7% (маржа банку).

Станом на день укладання договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,5 %.

Відповідно до п.1.12 договору позичальник надає свою згоду на укладання за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку.

Згідно п.2.1. та п.2.2 договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 30 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів.

Погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості.

Також у договорі його сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором.

Як зазначалося вище кредитний договір підписаний ОСОБА_1 особисто, а тому слід вважати, що вона із викладеними в ньому умовами погодилася повністю без будь-яких зауважень або застережень.

Згідно ордерурозпорядження №1 про видачу кредиту та ордерурозпорядження №2 про сплату страхового платежу від 21 лютого 2019 року банк перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти у сумі 21502 гривні 17 копійок за кредитним договором №F94.13073.004944727, укладеним між його сторонами 21 лютого 2019 року, а також перераховано страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу в розмірі 3289 гривень 83 копійки(а.с. 17).

Як вбачається із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період із 21 лютого 2019 року по 25 липня 2023 року відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами (а.с. 27-30).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого АТ «ІДЕЯ БАНК», ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, та іншими платежами, внаслідок чого станом на 25 липня 2023 рокуу неї виникла заборгованість за кредитним договором №F94.13073.004944727, укладеним між його сторонами 21 лютого 2019 року, у розмірі 54455 гривень 07 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 19891 гривня 04 копійки; заборгованості по відсоткам в сумі 10661 гривня 84 копійки; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 23902 гривні 19 копійок (а.с. 26).

25 липня 2023 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладений договір факторингу за №01.02-31/23, за умовами якого АТ «ІДЕЯ БАНК» за плату відступило TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» належні йому права вимоги, а TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» прийняло належні АТ «ІДЕЯ БАНК» права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у підписаних сторонами Реєстрах боржників (а.с. 31-50, 52).

Як вбачається із витягу з Реєстру боржників №2 до вищезазначеного договору факторингу за №01.02-31/23 TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №F94.13073.004944727 на загальну суму 54455 гривень 07 копійок (а.с. 51).

25 березня 2024 року внаслідок відповідної державної реєстрації назва TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінена на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а.с. 53-72).

Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №F94.13073.004944727.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно приписів, закріплених у абз.2 ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно імперативних приписів, закріплених у ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А в ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, за яким до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За правилами, визначеними ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч.1 ст. 1050 ЦК України закріплений припис, за яким якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як з`ясовано судом, кредитний договір №F94.13073.004944727, укладений 21 лютого 2019 року між його сторонами в письмовій формі, і він підписаний особисто відповідачкою ОСОБА_1 . В договорі викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування.

Підписавши кредитний договір, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив його умови і взяв на себе відповідні зобов`язання.

Суд констатує, що правочин, вчинений у письмовій формі між його сторонами, відповідно до статті 204 ЦК України є правомірним, сторонами дотримано вимоги щодо форми кредитного договору, закріплені у ст. 1055 ЦК України.

З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №F94.13073.004944727, укладеним між його сторонами 21 лютого 2019 року, у розмірі 54455 гривень 07 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 19891 гривня 04 копійки; заборгованості по відсоткам в сумі 10661 гривня 84 копійки; заборгованості за іншими процентними платежами в сумі 23902 гривні 19 копійок.

Виписка з особового рахунку ОСОБА_1 є належним і достатнім доказом щодо розрахунку вимог ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові, датованій 25 травня 2021, у справі № 554/4300/16-ц.

Водночас суд зауважує, що відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями.

Крім того, суд за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133,141, 259, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 37616221) заборгованість за кредитним договором №F94.13073.004944727, укладеним між його сторонами 21 лютого 2019 року, у розмірі 54455 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 07 (сім) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 37616221) судовий збір, сплачений позивачем, у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2024 року.

Суддя: М.О. Скляренко