ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/1133/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"24" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В., розглянувши матеріали заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОДАРНИЦЬКЕ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся представник заявника адвокат Адвокатського бюро «ЄВГЕНА БОЙКА» Бойко Євген Васильович із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, надані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 8 244,59 грн, пені у розмірі 5 753,12 грн, судового збору у розмірі 302,80 грн та витрат на професійну правничу допомогу - 8 000,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Котенко Р. В.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно із ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Окрім того, пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року встановлено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Судовий наказ, як особлива форма судового рішення, видається судом на підставі документів, які підтверджують безспірність матеріально-правових вимог особи, що звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, належними та достатніми доказами на обґрунтування цієї вимоги є письмовий договір про надання таких послуг і відповідний розрахунок заборгованості.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу, представником заявника заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості, що виникла у період з 01.01.2023 по 31.11.2024, за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, постачання теплової енергії, постачання електроенергії у загальному розмірі 8 244,59 грн, а також пені у розмірі 5 753,12 грн. Проте, заявником не додано копій договорів, укладених у письмовій (в тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки до заяви не додана копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Частиною 9 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із відповіддю з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 18.12.2024 місце проживання ОСОБА_1 за зазначеною заявником адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, наданої 16.12.2024 відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, враховуючи, що заявником не надані відомості щодо року народження боржника, суд не має можливості ідентифікувати особу боржника та достовірно встановити його зареєстроване місце проживання, що відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України є окремою підставою для відмови у видачі судового наказу.

Беручи до уваги наведене та враховуючи вищевикладені обставини, суддя відмовляє Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «НОВОДАРНИЦЬКЕ» у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Окрім того, суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Тобто, у цьому випадку законодавцем встановлено, що стягувач, встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу, або звернутися з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НОВОДАРНИЦЬКЕ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Котенко