Справа № 2-2113/10
Провадження № 6/727/155/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря Миколи Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Доготарь М.В. звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Посилається на те, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря М.В. перебуває виконавче провадження №63492118 з примусового виконання виконавчого листа №2-2113 2010 від 07.02.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» заборгованості по кредитному договору в сумі 354379,40 грн., судового збору у в сумі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,0 грн.

Вказує, що 04.11.2020 року державним виконавцем було винесено постанову з відкриття виконавчого провадження №63492118 з примусового виконання виконавчого листа №2-2113/2010, яку було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням.

Зазначає, що на момент подачі даного подання до суду виконавчий лист боржником в самостійному чи примусовому порядку не виконаний.

04.11.2020 року державним виконавцем було винесено постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів боржника, про арешт майна ОСОБА_1 , які 04.11.2020 року рекомендованим листом направлені боржнику.

Зазначає, що під час примусового виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику ОСОБА_1 на праві власності відсутнє. Крім цього, відповідно до інформації з Державної податкової служби України, боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває, відомості про одержання доходів відсутні, у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки, також відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Вказує, що рішення на сьогоднішній день боржником ОСОБА_1 не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначає, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано на праві власності квартиру, яка складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 50 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказана квартира перебуває в іпотеці у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКВІТАС», згідно договору іпотеки серія та номер: ВЕЕ, 24, виданого 14.02.2007 року нотаріусом Балацьким О.О. Однак, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2, - у період дії в Україні воєнного стану, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, у приватного виконавця відсутні правові підстави звернути стягнення на квартиру, загальною площею 50 кв.м, житловою площею 27 кв.м, що складається з 2 житлових кімнат, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику.

При цьому, вказує, що у процесі вчинення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, стягувач надав приватному виконавцю копію документа, виданого Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції України у Чернівецькій області, про зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 15 вересня 2015 року № ЧВ 11, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 здійснено будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 . Проте державної реєстрації не здійснено, що на думку приватного виконавця свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Згідно відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради від 17.10.2024 року, № 16/02-10/2145, за адресою житла: АДРЕСА_2 , зареєстрованих осіб не значиться.

Вважає, що боржник свідомо не реєструє право власності житлового будинку по АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з метою невиконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці по справі №2-2113 2010 від 07.02.2011 року.

Вказує на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, жодних коштів на погашення заборгованості по рішенню Шевченківського районного суду м.Чернівці по справі №2-2113 2010 від 07.02.2011 року боржником не сплачено, і боржник не вживає заходів щодо виконання рішення.

На основі викладеного, державний виконавець просить суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: будинок по АДРЕСА_2 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_2 ).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Приватний виконавець Доготар М.В. у судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали подання, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря М.В. перебуває виконавче провадження №63492118 з примусового виконання виконавчого листа №2-2113 2010 від 07.02.2011 року, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЙКВІТАС» заборгованості по кредитному договору в сумі 354379,40 грн., судового збір у в сумі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,0 грн.

04.11.2020 року державним виконавцем було винесено постанову з відкриття виконавчого провадження №63492118 з примусового виконання виконавчого листа №2-2113 2010, яку було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням.

04.11.2020 року державним виконавцем було винесено постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди приватного виконавця, про арешт коштів боржника, про арешт майна ОСОБА_1 , які 04.11.2020 року рекомендованим листом направлені боржнику.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності квартиру, яка складається 2 житлових кімнат, загальною площею 50 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана квартира (майно боржника) перебуває в іпотеці перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЙКВІТАС» (стягувача по справі), згідно договору іпотеки серія та номер: ВЕЕ, 24, виданого 14.02.2007 року нотаріусом Балацьким О.О.

Відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ст.48 ч.ч.5, 6, ст.52 ч.ч.5, 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частинами 3 та 4 даної статті встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Таким чином, виконавцю, окрім надання відповідних документів обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Окрім зазначеного вище, виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

При цьому, приватним виконавцем не надано суду відомостей про відсутність коштів у боржника на відкритих рахунках у банкових установах на момент звернення з даним поданням.

А також, приватний виконавець посилаючись на документ наданий стягувачем про зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Чернівецькій області від 15 вересня 2015 року № ЧВ 11, де зазначено що ОСОБА_1 здійснено будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 , зазначену декларацію та інших належних доказів, в тому числі чи є співвласниками цього майна інші особи, до матеріалів подання не додає.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, оцінка вартості житлового будинку по АДРЕСА_2 в матеріалах подання державного виконавця відсутня.

Застосування судом положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18), від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.10, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.440 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Доготаря Миколи Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: