Дата документу 23.01.2024 Справа № 317/5781/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/5781/23 Головуючий у І інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/326/24 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

секретар: Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2023 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Запорізький районний Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту; заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви зазначала, що з 27.11.2015 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилась донька ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 проживав без реєстрації разом зі своєю сім`єю: дружиною - ОСОБА_1 , падчеркою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

08.12.2022 ОСОБА_3 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув під час виконання бойового завдання.

ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 з питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте отримала усну відмову в прийнятті документів, оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не є рідною донькою ОСОБА_3 та не є членом сім`ї загиблого.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просила суд встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відноситься до членів сім`ї та знаходилась на утриманні вітчима, загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2023 рокувищезазначену заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Роз`яснено заявниці її право подати позов на загальних підставах у порядку, встановленому законом.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що встановлення такого факту порушує права інших заінтересованих осіб, у зв`язку з чим, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є передчасним.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Єременко А.Л. наполягали на задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2023 року просили скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 95, 96), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала сулу першої інстанції мотивована тим, що встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці, в інтересах якої діє ОСОБА_1 , оскільки є підставою для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця, який є вітчимом ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції зазначив, що в цьому випадку між сторонами, а саме: заявницею та суб`єктом владних повноважень, яким є ІНФОРМАЦІЯ_10 , має місце спір про право, тобто існує спір правового характеру, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з того, що характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Одноразова грошова допомога розподіляється рівними частками між всіма особами, які мають на це право, проте суд першої інстанції справедливо зауважив, що заявниця до провадження не залучила батьків загиблого ОСОБА_3 , не зважаючи на те, що відповідне рішення суду потягне зміну розміру їх частки, тобто за результатами судового розгляду будуть вирішені права інших заінтересованих осіб.

Таким чином, на думку колегії суддів правильним є висновок суду першої інстанції про те, що між сторонами виникає спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 грудня 2023 рокув цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 02 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: