ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Харків

справа № 953/9698/21

провадження №22-ц/818/388/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участі секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року, постановлене суддею Лисиченко С.М.,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» на його користь страхове відшкодування у розмірі 267244,91 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 240861 грн. 09 коп.; судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.11.2022 прийнято відмову від позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, провадження в цій частині у справі закрито.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 97 542 грн.37 коп. В задоволені іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 975 грн. 49 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції представником ОСОБА_4 адвокатом Рябініною К.О. подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу, що відсутні будь -які документи, що підтверджують ремонт транспортного засобу позивача. Крім того зі звіту № 96/05/20 від 03.06.2020 року вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,63, а у Висновку щодо вартості матеріального збитку № 29/01/21 від 09.02.2021 коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,61, Окрім того відсутні будь які відомості де зберігався транспортний засіб позивача та в яких умовах, відсутні відомості, щодо того чи не погіршився стан транспортного засобу.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 матеріальна шкода, заподіяна в результаті ДТП у розмірі 97 542 грн.37 коп., яка складається із різниці: між вартістю транспортного засобу до та після ДТП та суми страхового відшкодування.

Судова колегія не може повністю погодитися з таким висновком суду, з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать про те, що 11.02.2020 о 22 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Різдвяна та вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, при виїзді з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 13.03.2020 у справі №642/1107/20, яка набрала законної сили 24.03.2020, встановлено, що 11.02.2020 о 22-20 годині, під час керуванням автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний НОМЕР_3 , допущено порушення пункту 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави.

Згідно із частиною 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

30.10.2019 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Мега-Гарант» та ОСОБА_6 укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2115895, згідно з умовами якого застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу "ВАЗ-2107", реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_4 . Строк дії Договору страхування 31.10.2019 по 30.10.2020 включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, завдану життю і здоров`ю - 260 000, 00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 130 000, 00 грн. Франшиза за Договором страхування становить 2 600,00 грн.

Відповідно до даних звіту №36/02/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту (висновку оцінювача) від 17.02.2020, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 за замовленням АТ «СК «Мега-Гарант», ринкова (дійсна) вартість автомобіля "MITSUBISHI PAJERO SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 391 810,00 гривень 00 копійок. Вартість відновлювального ремонту (Сер) автомобіля "MITSUBISHI PAJERO SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , складає 340414,20 гривень, з урахуванням ПДВ. Вартість матеріального збитку (У) автомобіля "MITSUBISHI PAJERO SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 152598,11 грн., з урахуванням ПДВ.

Згідно з даними звіту №96/05/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту (висновку оцінювача) від 17.02.2020, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 здійснено оцінку автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_1 , з метою визначення: ринкової вартості транспортного засобу; вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку; вид вартості: вартість відновлювального ремонту; методичні підходи: порівняльний, витратний. Вбачається економічна доцільність відновлення КТЗ, що досліджується, оскільки вартість його ремонту є меншою за ринкову вартість ідентичних непошкоджених КТЗ нашого року випуску. Ринкова (дійсна) вартість автомобіля "MITSUBISHI PAJERO SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 391 810,00 грн. Вартість відновлювального ремонту (Сер) автомобіля "MITSUBISHI PAJERO SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , складає 374 469,00 грн., з урахуванням ПДВ. Вартість матеріального збитку автомобіля "MITSUBISHI PAJERO SPORT", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , складає 165 619,06 грн., з урахуванням ПДВ.

05.05.2020, ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» із заявою про страхове відшкодування - відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час ДТП 11.02.2020. з вини водія, який мав чинний на дату ДТП поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АО №2115895.

Згідно з даними листа АТ «СК «Мега-Гарант» від 05.08.2020 №05-08/12, страховою компанією за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про страхове відшкодування прийнято рішення сплатити страхове відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №36/02/20 ОСОБА_7 , яким встановлена сума матеріального збитку в розмірі 152598,11 грн. Сума страхового відшкодування буде сплачена з вирахуванням безумовної франшизи (2600,00 грн.) та зменшенням розміру страхового відшкодування на суму ПДВ (25433,02 грн.), а саме: 152 598,11 2600,00 25433,02 = 124 565,09 грн.

03.08.2020 головою правління Погорєловою Н.В. затверджено Страховий акт №866/2020-ГО до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2115895, відповідно до якого, подію від 11.02.2020 о 21 год. 6 хв. у м.Харків по вул. Полтавський шлях, визнано страховим випадком, здійсненим з вини ОСОБА_2 , прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування в розмірі 124 565,09 грн.

05.08.2020 АТ «СК «Мега-Гарант» перераховано на рахунок ОСОБА_1 124 565,09 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №6955 від 05.08.2020.

Відповідно до даних рецензії ТОВ «СПЕЦЮСТ» на звіт №96/05/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, яку проведено відповідно до статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-ІІІ, на запит ОСОБА_1 , об`єктом рецензування є Звіт №96/05/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ "Mitsubishi Pajero Sport", 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і.н. VIN НОМЕР_5 , складений ФО-П ОСОБА_7 . Згідно з висновками рецензента, обраний вид вартості вартість відновлювального ремонту відповідає вимогам нормативно-правових актів. Оцінювач на дату складання Звіту мав можливість оцінки майна, що входить в об`єкт оцінки відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності. Зібрані вихідні дані не достатні для проведення оцінки. В Звіті № 96/05/20 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (КТЗ), MITSUBISHI PAJERO SPORT, рік випуску 2010, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,і.н.:VIN НОМЕР_5 долучені:протокол огляду колісно-транспортного засобу від 17.02.2020, складений без підтвердження присутності зацікавлених сторін при огляді та складанні даного протоколу (ФІО, посади та інше), або їх відмови в присутності, також не надав підтвердження від спеціалізованої організації (сервісні центри з обслуговування даної марки КТЗ та інше) по пошкодженням КТЗ вказаним в протоколі огляду колісно - транспортного засобу від 17.02.2020; ремонтна калькуляція № 36/02/20, виконана в програмному продукті "AUDANET" (стор. 23-26), що є рекомендованим відповідною Методикою, але в Звіті вказано програмний продукт «AURORA», з урахуванням ПДВ (стор. 8-10), що не відображено в висновку (титульний лист), також в калькуляції оцінювач вносив зміни вартості запасних частин: починаючи з БАМПЕР 6400F724MB, та закінчуючи охолоджувач для повітря NN35001, про що свідчить примітка «*»,де вносились зміни до програмного продукту. Оцінювач частково надав інформацію з джерел цін вартості очних запасних частин, що доводить недостатній рівень збору вихідних даних та цінової інформації. Оцінювач частково дослідив ринок вартості запасних частин, внесених у калькуляцію, та не відобразив необхідні аналоги в Звіті. Звіт класифікується за ознакою абзацу четвертого пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440: «звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків».

Відповідно до складеного юридичною експертною компанією Баранкова В.О. висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ №29/01-21, замовник оцінки ОСОБА_1 , виконавець оцінки ФО-П ОСОБА_8 , дата оцінки 17.02.2020, дата складання звіту 09.02.2021, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_7 , становить 391 810,00 грн. Вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 497 330,49 грн. Вартість в пошкодженому стані після ДТП автомобілю «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 169 702,54 грн. Ринкова вартість легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту ДТП, становить 391 810,00 грн.

17.09.2020 ОСОБА_1 підписано заяву до публічного договору про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу від 01.09.2020, відповідно до умов якого, виконавцем послуг з технічного обслуговування та/або ремонту автомобільного транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) є фізична особа-підприємець, в особі ОСОБА_9 , що діє на підставі Свідоцтва.

Згідно з даними заяви від 17.09.2020 до публічного договору про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу від 01.09.2020, ОСОБА_1 , як замовник, передав ФО-П ОСОБА_10 , як виконавцю, транспортний засіб «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зовнішні та внутрішні дефекти транспортного засобу: автомобіль доставлений на евакуаторі в стані після ДТП. Дуже великі зовнішні та внутрішні дефекти. Узгоджені ремонтні роботи: повне відновлення автомобіля відповідно норм технічної експлуатації.

Відповідно до даних наряду-замовлення №00-20, дата прийому замовлення - 17.09.2020, дата початку робіт - 03.02.2021, складного ФО-П ОСОБА_10 на замовлення ОСОБА_1 , вартість виконаних робіт з ремонту з пошкодженого транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 86 740,00 грн., вартість запчастин 421 366,00 грн., що разом складає 508 106,00 грн.. Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування майнової шкоди.

Загальний порядок відшкодування шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі Закон №85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу в Європейський союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV.

Законом № 1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).

Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Наявні у справі докази підтверджують вину відповідача у спричиненні ДТП.

Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АТ СК «Мегагарант», поліс №АО/2115895 встановлений ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 130000,00 грн та розмір франшизи 2600,00 грн.

Таким чином в межах страхового ліміту відповідальність за заподіяну шкоду несе страхова компанія.

Здійснюючи розрахунок матеріальної шкоди, суд першої інстанції на зазначене вище уваги не звернув, та невірно визначив розмір матеріального збитку, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь потерпілого.

Отже, страховий ліміт 130000,00 - 2600,00 франшиза = 127400,00 грн (ліміт відповідальності страховика). АТ «Страхова компанія «Мега Гарант» сплатило ОСОБА_1 124565,09 грн. Таким чином 2834,91 грн має бути погашено за рахунок ліміту страхової відповідальності страховика, згідно полісу обов`язкового страхування.

З ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі 94 707 грн.45 коп., яка складається із різниці: між вартістю транспортного засобу до та після ДТП - 222107,46 грн. (391810,00 грн. -169 702,54 грн.) та суми страхового відшкодування - 124 565,09 грн. та за вирахуванням 2834,91 грн сума залишку страхового відшкодування.

Оскільки позивач відмовився від позовних вимог до АТ «Страхова компанія «Мега Гарант» судова колегія позбавлена можливості вирішити питання щодо стягнення різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром страхового ліміту.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність відновлювального ремонту та розміру матеріальних збитків, завданих позивачу колегія зазначає наступне.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст.79ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1,6 ст.81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до даних звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №29/01-21, складений 09.02.2021 ФОП ОСОБА_8 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 391 810,00 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, становить 497 330,49 грн. Вартість в пошкодженому стані після ДТП автомобілю «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 169 702, 54 грн. Ринкова вартість автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту ДТП, становить 391 810,00 грн.

Тобто, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 497 330,49 грн., перевищує вартість автомобіля до ДТП- 391 810,00 грн.

Визначена ринкова вартість у вказаному звіті автомобіля до моменту ДТП, а також його вартість в пошкодженому стані після ДТП, узгоджується із даними звіту №96/05/20 та рецензії на нього, а також у висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №29/01-21.

Даних на спростування зазначеного висновку відповідачем суду не надано.

Таким чином, ремонт автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи встановлені вище обставини судова колегія приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром майнової шкоди заподіяної внаслідок ДТП, страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності та ринковою вартістю автомобіля після ДТП, що складає 94 707 грн.45 коп

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині розміру матеріальної шкоди спричиненої позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною першоюстатті 376 ЦПК Українивизначено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року в частині задоволених позовних вимог змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 94 707 ,46 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 31.01.2024