КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/1469/2024
27 листопада 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,
суддів Кирилюк Г.М., Немировської О.В.
за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення
у справі за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савчук Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Делі Наталія Георгіївна про визнання договору дарування частини квартири та договору іпотеки недійсними, скасування записів про державну реєстрацію права власності та обтяження,
У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савчук О.А., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г. та просив :
- визнати недійсним договір дарування частки квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.05.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук О.А., зареєстрований в реєстрі за № 626;
- визнати недійсним договір іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 , укладений 17.11.2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвічений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г., зареєстрований в реєстрі за № 3243;
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційне провадження було зупинено до залучення у справі правонаступників померлого позивача ОСОБА_3 . Ухвалою від 14 лютого 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року - скасовано та прийнято постанову :

Позов ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування 3/4 часток квартири АДРЕСА_1 , укладений 25 травня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савчук О.А. за реєстровим № 626.

Визнано частково недійсним договір іпотеки - в частині 3/4 частин квартири АДРЕСА_1 , укладений 17 листопада 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г., за реєстровим № 3243.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 1066 грн. 67 коп. з кожного.

23 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - Аваєва Н.В. звернулась з заявою, в якій просить ухвалити додаткову постанову про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Посилається на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу визначений умовами договору про надання правової допомоги від 26.06.2023 року, додатковою угодою від 18.01.2024 року до договору про надання правової допомоги від 26.06.2024 року, акту від 23.09.2024 року та рахунку від 23.09.2024 року.

У додатковій угоді від 18.01.2024 року сторони погодили, що вартість правової допомоги в суді апеляційної інстанції визначена у фіксованому розмірі 30 000 грн., а саме:

- участь в судових засіданнях незалежно від кількості - 15 000 грн.

- ознайомлення з матеріалами справи, підготування та подання процесуальних заяв, клопотань у провадженні незалежно від кількості - 15 000 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_6 - Ковальчука О.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на правову правничу допомогу. Вказує, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вважає, що сума, яка співмірна зі складністю справи, ціною позову та виконаною роботою, складає 5000 грн.

Сторонита їх представники в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути заяву відповідно до вимог ч.4 ст. 270 ЦПК України.

Клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката Ковальчука О.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відрядженням до м. Вінниці відповідно до наказу про відрядження від 26 листопада 2024 року - колегією суддів було відхилено, оскільки про дату та час розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення адвокат Ковальчук О.М. був повідомлений завчасно - 01 жовтня 2024 року та подав клопотання про зменшення розміру судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Разом з тим, відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зазначив наступне.

« Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).»

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2023 року адвокат Аваєва Н.В. та ОСОБА_1 уклали договір про надання правової допомоги № 96, на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ВН № 000483 від 22.05.2019 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 19.05.2019 року № 5/19.

18.01.2024 року адвокат Аваєва Н.В. та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № б/н до договору про надання адвокатських послуг № 96 від 26.06.2023 року, якою продовжили термін дії договору, яким встановили, що відповідно до п.3.1 договору вартість правової допомоги у фіксованому розмірі в суді апеляційної інстанції становить 30 000 грн., що включає: участь в судових засіданнях незалежно від кількості - 15 000 грн.; ознайомлення з матеріалами справи, підготування та подання процесуальних заяв, клопотань у провадженні незалежно від кількості - 15 000 грн.

23.09.2024 року адвокат Аваєва Н.В. та ОСОБА_1 підписали акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги до договору б/н від 26.06.2023 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 30 000 грн у суді апеляційної інстанції.

Згідно з рахунком фактурою від 23.09.2024 року № 20240923/001 сума, що підлягає сплаті ОСОБА_1 адвокату Аваєвій Н.В. за надання адвокатських послуг згідно з договору б/н від 26.06.2023 року, протягом десяти банківських днів з дати отримання, становить 30 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана 08 лютого 2023 року ОСОБА_8 самостійно, враховуючи, що договір з адвокатом був укладений 26 червня 2023 року, адвокат Аваєва Н.В. не подавала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

18 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами справи (а.с. 13, т. 4).

19 червня 2024 року адвокат Аваєва Н.В. подала додаткові письмові пояснення по суті справи та доводів апеляційної скарги ( а.с. 106-110, т. 4).

Відповідно до протоколів судових засідань адвокат Аваєва Н.В. приймала участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції :

- 24 квітня 2024 року з 14 год. 36 хв. до 14 год. 49 хв.,

- 26 червня 2024 року - з 18 год. 18 хв. до 18 год. 56 хв.,

- 18 вересня 2024 року - в режимі відеоконференції з 11 год. 00 хв. до 11 год. 37 хв.

Оцінивши надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. не відповідає обсягу фактично наданих адвокатом послуг позивачу, не відповідає критерію розумності та необхідності таких витрат, виходячи із обсягу наданих послуг.

Також колегія суддів вважає необхідним застосування принципу пропорційності до предмета спору, враховуючи що постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року було скасоване, а позовні вимоги ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 було задоволено частково, задоволено дві позовні вимоги із чотирьох заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обсяг вчинених процесуальних дій, обсяг виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), принцип розумності судових витрат, їх пропорційності до предмета спору, часткове задоволення заявлених позовних вимог, взявши до уваги заперечення представника відповідача щодо недотримання принципу співмірності витрат апелянта на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн., яка підлягає стягненню у рівних частинах з кожного відповідача. Таким чином, стягненню на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в сумі по 3000 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 268, 367, 368, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Немировська О.В.