ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1004/24 Справа № 199/5250/23 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Богун О.О.), -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 03 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, у зв`язку із чим за допомогою системи Інтернет-банк «Приват-24» підписав Заяву № б/н від 19 серпня 2021 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22 травня 2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 126258,21 грн., з яких: заборгованість за кредитом 104228,65 грн., заборгованість за простроченими відсотками 22029,56 грн., яку і просить стягнути на свою користь позивач з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 лютого 2021 року, яка виникла станом на 22 травня 2023 року та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 104228,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» сплачений судовий збір у розмірі 2215,64 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - АТ КБ «ПриватБанк» 07 листопада 2023 року подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення в цій частині із задоволенням цих позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість з відсотків за користування кредитом в сумі 22029,56 грн., а в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи, оскільки, підписавши Заяву 19 серпня 2021 року, ОСОБА_1 та Банк уклали кредитний договір у відповідності до ст. 634 ЦК України та підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, про що і зазначено у Заяві. В заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачем, зазначені всі істотні умови кредитування, включаючи фіксовану процентну ставку 36% річних, та процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту, відсотків річних. Такі ж самі умови викладені і в підписаному відповідачем Паспорті споживчого кредиту, що свідчить про належне повідомлення відповідача про умови кредитування, в тому числі щодо сплати відсотків. Однак судом першої інстанції ці документи не досліджувались достеменно.

На підставі цієї Заяви відповідачеві відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому змінювався, на що відповідач при укладанні договору дав свою згоду.

Активуючи картку, відповідач користувався коштами, що свідчить про укладання сторонами кредитного договору, а банківська виписка має статус первинного документу, який надано до позову.

Із виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав кредитну заборгованість, але несвоєчасно та не в повному обсязі, ніж щомісячний платіж. Факт наявності заборгованості відповідачем не спростований, а суд не навів у рішенні суду підстав для відмови у стягнення відсотків за користування кредитом.

Отже, встановивши, що Банк надав відповідачу саме кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав вважати, що кошти, які відповідач вносив на рахунок платіжних карток, слід вважати, як повернення саме кредитних коштів, а не сплату відсотків та комісій за їх користування, а зворотнього відповідач не довів.

Судом першої інстанції в рішенні суду не наведено свого розрахунку заборгованості та правових аргументів щодо невірності наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року справу витребувано у суду першої інстанції, яка надійшла до суду 17листопада 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

ОСОБА_1 своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивач про стягнення відсотків, суд першої інстанції послався на те, що матеріали справи не містять підтверджень, саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції Дніпровський апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.08.2021 року відповідач ОСОБА_1 , ознайомившись з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «ПриватБанку». Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згоден, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається із частини 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній відповідачем, пунктом 1.3 передбачена процентна ставка 36% (а.с. 40); пунктом 1.4 передбачено порядок повернення кредиту; пунктом 1.5 наслідки прострочення виконання або невиконання зобов`язань за Договором (а.с. 41 42).

Також матеріали справи містять банківську виписку, з якої вбачається, що відповідач не лише використовував кредитні кошти, а й здійснював платежі на часткове погашення заборгованості, у тому числі на погашення нарахованих відсотків за користування кредитом.

Аналогічні умови кредитування були вказані в підписаному відповідачем Паспорту споживчого кредиту, в якому також вказана процентна ставка (а.с. 52 56).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково послався в рішенні суду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки там інші обставини справи.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 22029,56 грн. підлягають задоволенню. Апеляційний суд погоджується з розрахунком відсотків, наданих позивачем.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позовних вимог на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено 2684,00 грн. згідно платіжного доручення від 20 червня 2023 року, за подання апеляційної скарги згідно платіжної інструкції від 03.11.2023 року сплачено 4026,00 грн.. а всього 6710,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, а також витрат по сплаті судового збору, з ухваленням в цій частині нового рішення.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року скасувати в частині відмови щодо стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, стягнення судового збору в розмірі 2215,64 грн., ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 19.08.2021 року, в розмірі 22029 (двадцять дві тисячі двадцять дев`ять) грн. 56 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 6710 (шість тисяч сімсот десять грн.) 00 коп.

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи